П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/17494/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Салюк П.І. 
Суддя-доповідач - Біла Л.М. 
29 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Білої Л.М. 
суддів: Моніча Б.С.  Гонтарука В. М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2025 року позов задоволено частково.
Суд визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 01.07.2025 №222030032869 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди період роботи на ООРК «Укрбудматеріали» з 23.01.1990 по 12.09.1994, періоди здійснення підприємницької діяльності з 19.01.1999 по 31.01.1999, з 01.10.1999 по 31.12.1999, з 01.02.2000 по 31.12.2002, з 01.04.2003 по 30.09.2003 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
В задоволенні решти вимог суд відмовив.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, подав апеляційну скаргу.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.
Позивач, досягнувши 60 років, 24.06.2025 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком.
До заяви позивач долучив документи, зокрема: акти опитування свідків від 10.06.2025, які підтверджують факт роботи в ООРК «Укрбудматеріали» з 23.01.1990 по 12.0.1994, довідку Головного управління ДПС в Хмельницькій області від 30.05.2025 №8211/6/22-01-24-13 про систему оподаткування та сплачений податок за період здійснення підприємницької діяльності з 19.01.1999 по 31.12.2024.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 01.07.2025 №2220300032869, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком. Страховий стаж особи становить 22 роки 5 місяців, страховий стаж особи для визначення права на пенсію за віком з урахуванням пункту 3-1 Прикінцевих положень Закону складає 27 років 2 місяці 10 днів.
За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано періоди:
- з 23.01.1990 по 25.02.1993, з 25.02.1993 по 18.10.1993 відповідно до записів з трудової книжки ( НОМЕР_1 від 01.08.1989), оскільки в трудовій книжці запис про звільнення з роботи не завірено печаткою, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженої спільним наказам Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 № 58;
- з 18.10.1993 по 12.09.1994 відповідно до записів з трудової книжки ( НОМЕР_1 від 01.08.1989), оскільки в трудовій книжці запис про звільнення завірено печаткою „для банківських та грошових документів” , що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженої спільним наказам Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 № 58;
- періоди провадження підприємницької діяльності з 01.01.2004 по 30.04.2004, з 01.06.2004 по 31.12.2004, оскільки відсутні суми страхових внесків згідно індивідуальних відомостей застрахованих осіб;
- періоди провадження підприємницької діяльності з 01.01.2005 по 31.03.2005, з 01.01.2012 по 31.12.2012, оскільки відсутні суми і сплата страхових внесків згідно індивідуальних відомостей застрахованих осіб.
Позивач 26.08.2025 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про зарахування до страхового стажу періоду роботи з 23.01.1990 по 12.09.1994 та періодів здійснення підприємницької діяльності.
Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області листом від 11.09.2025 повідомило позивача, що Рішенням головного управління в Кіровоградській області від 01.07.2025 №222030032869 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.
До страхового стажу не зараховано періоди роботи в Хмельницькі ООРК «Укбудматеріали» з 23.01.1990 по 12.09.1994 на підставі актів опитування свідків, оскільки позивачем не надано підтвердження неможливості одержання документів про наявний стаж роботи внаслідок ліквідації підприємства та відсутності даних в архівних установах.
Не зараховано періоди здійснення підприємницької діяльності з 19.01.1999 по 31.03.2003 з 01.04.2003 по 10.04.2003, 3 01.10.2003 по 31.12.2003 згідно довідки Головного управління ДПС України в Хмельницькій області від 30.05,2025 № 8211/6/22-01-24-13, оскільки в довідці відсутня інформація про дату первинної реєстрації позивача, як фізичної особи-підприємця та зазначено, що позивач перебуває на обліку з 11.04.2003 (повторна реєстрація). Згідно витягу з Єдиного реєстру страхувальників, наявного в матеріалах пенсійної справи, позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець з 11.04.2003.
Вважаючи такі дії відповідачів протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить із наступного.
Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється, зокрема Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
Особи мають право на призначення пенсії за віком, згідно з частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV, після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.
Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
До стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв (частина перша статті 56 Закону № 1788-XII).
Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 № 162 (далі - Інструкція № 162), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).
Відповідно до пунктів 1-2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договору і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Отже, зміст наведених норм дає підстави стверджувати, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються інші документи.
Як встановлено з матеріалів справи, позивач на підтвердження факту роботи з 23.01.1990 по 12.09.1994 в ООРК «Укбудматеріали», зазначеного в трудовій книжці НОМЕР_1 , надав відповідачу акти опитування свідків від 20.06.2025, проте відповідач відмовив у врахуванні зазначеного періоду через відсутність підтвердження неможливості одержання документів про наявний стаж роботи внаслідок ліквідації підприємства та відсутності даних в архівних установах.
Згідно довідки Архівного відділу Хмельницької міської ради від 12.06.2025 №К-01-31-19781-25, виданої позивачу, зазначено, що документи з кадрових питань/особового складу/ кооперативної комерційно-виробничої фірми «Укрторггбудматеріали» на зберігання до архівного відділу Хмельницької міської ради не передавались.
Відтак, на переконання судової колегії, позивач належними доказами підтвердив факт роботи в ООРК «Укрбудматеріали» у період з 23.01.1990 по 12.09.1994, зокрема актами опитування свідків та довідкою архівної установи про відсутність кадрових документів підприємства, у зв`язку з чим зазначений період підлягає зарахуванню до страхового стажу.
Щодо зарахування до страхового стажу періодів провадження підприємницької діяльності, судова колегія враховує наступне.
Відповідно до статті 11 Закону №1058-IV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають в т. ч.: громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру; фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Згідно з ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Законом України від 03.10.2017 №2148-VIII розділ XV Прикінцеві положення Закону №1058-ІV доповнено пунктом 3-1, яким передбачено, що до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:
з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;
з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).
Також постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 №793 доповнено пункт 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, новим абзацом, зокрема: періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.
Отже, законодавчо були змінені умови щодо зарахування до страхового стажу періодів ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування.
За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку, надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.
З огляду на це, обов`язковою умовою для зарахування до страхового стажу при обчисленні пенсії періоду здійснення особою підприємницької діяльності є сплата за весь наведений період внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або єдиного соціального внеску, та подання відповідних звітів до відділу персоніфікованого обліку органів Пенсійного фонду України.
З матеріалів справи вбачається, що довідкою від 23.05.2025 № 02-12-477/04, виданою Управлінням з питань реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Хмельницької міської ради, підтверджено, що позивач був зареєстрований як фізична особа-підприємець з 19.01.1999 по 04.04.2003 рік.
Відповідно довідки №8211/6/22-01-24-13 від 30.05.2025 Головного управління ДПС у Хмельницькій області, зазначено, що позивач перебуває на обліку з 11.04.2003 (повторна реєстрація).
Також, відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 05.06.2025 №2200-0503-8/42356 підтверджено те, що ОСОБА_1 за період з 19.01.1999 по 30.09.2003, у тому числі, за періодами: з 19.01.1999 по 31.01.1999, з 01.10.1999 по 31.12.1999, з 01.02.2000 по 31.12.2002, з 01.04.2003 по 30.09.2003 сплачував кошти до Пенсійного фонду України (10% від суми фіксованого податку, що надходили до Пенсійного фонду України від органів Держказначейства). Зазначена довідка видана на підставі листа ГУ ДПС в Хмельницькій області №8211/6/22-01-24-13 від 30.05.2025 та особового рахунку платника страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Отже, оскільки матеріалами справи підтверджено сплату позивачем страхових внесків за період здійснення підприємницької діяльності з 19.01.1999 по 31.01.1999, з 01.10.1999 по 31.12.1999, з 01.02.2000 по 31.12.2002, з 01.04.2003 по 30.09.2003 тому, такий період підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача у повному обсязі на підставі п. 3-1 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Підсумовуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 01.07.2025 №222030032869 слід визнати протиправними та скасувати.
Як наслідок, необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати позивачу до страхового стажу період роботи на ООРК «Укрбудматеріали» з 23.01.1990 по 12.09.1994, періоди здійснення підприємницької діяльності з 19.01.1999 по 31.01.1999, з 01.10.1999 по 31.12.1999, з 01.02.2000 по 31.12.2002, з 01.04.2003 по 30.09.2003.
Також судова колегія погоджується з обраним судом першої інстанції способом поновлення порушених прав позивача шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за результатами розгляду якої було прийнято оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.315,316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України. 

Головуючий	 		Біла Л.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Моніч Б.С.    Гонтарук В. М.