Провадження № 1-кп/643/491/26 
Справа № 643/19305/25

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2026 Салтівський районний суд міста Харкова в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 
За участю секретаря ОСОБА_2 
Прокурора ОСОБА_3 
Обвинуваченого ОСОБА_4 
Захисника ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 62025050030000231 від 28.01.2025 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, військовослужбовця, із середньою спеціальною освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, відносно якого 26.12.2024 до Немишлянського районного суду міста Харкова направлено обвинувальний акт за ч. 1 ст. 122 КК України
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст.185 КК України
ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 336 від 26.11.2024 ОСОБА_4 призначено на посаду командира 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .
Таким чином, солдат ОСОБА_4 в розумінні вимог ст.ст. 18, 19, 22,401, диспозиції ст. 407 КК України є військовослужбовцем, тобто суб`єктом вказаного злочину та останньому було достеменно відомо про несення військової служби у час воєнного стану. 
Відповідно до вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11. 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовім до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших, про все, що сталося з ним і стосується виконання службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження зобов`язаний доповідати безпосередньому начальникові. Крім цього, згідно вищевказаних положень нормативно-правових актів, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. 
Відповідно до статей 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частиш або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника). Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебуванні там- відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом: відповідного командира (начальника). 
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний, стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжено та який діє на теперішній час. 
Так, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65,68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2,24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом Україні від 24.03.1999 № 548- XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил Україні, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків. 
Однак, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів 22.11.2024 вирішив стати на злочинний шлях та діючи умисно, в умовах воєнного стану без дозволу командування та поважних причин тимчасово, вирішив незаконно ухилитися від проходження військової служби та провести час на власний розсуд. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів та начальників, за відсутності законних підстав та поважних причин 22.11.2024 о 22 год. (більш точний час не встановлений), перебуваючи на території розосередження підрозділу військової частини НОМЕР_1 у районі АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, а саме, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання, своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів і начальників, без поважних причин, в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце служби та до 30.07.2025 перебував поза службою, проводячи час на власний розсуд, доки не був виявлений працівниками правоохоронних органів. 
За час відсутності на Службі ОСОБА_4 обов`язки з військової служби за посадою не виконував, в медичні установи не звертався, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд, а саме до 30.07.2025 року до моменту встановлення його місця знаходження працівниками Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області. 
Крім того, ОСОБА_4 25.07.2025» приблизно з 09:30, точний час не встановлено, у період дії в Україні воєнного стану, який введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, строк дії якого продовжено Указом Президента України «Про продовженні строку дії воєнного стану в Україні» від 15 квітні 2025 року № 235/2025 строком на 90 діб з 09 травня 2025, знаходився у приміщенні автомийки «Bubble Саг» за адресою: м. Харків, вул, Автострадна, 193, де останній працював кухарем. У вечірній час приблизно о 19:00, до приміщення автомийки зайшов потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який залишив на спеціально обладнаному столі для зарядки свій мобільний телефон TM «Iphone» модель 13 Pro Мах, сірого кольору, 128 GB, ІМЕІ 1; НОМЕР_2 , із сім-картою ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , яка матеріальної' цінності для потерпілого не представляє, та покинув приміщення магазину.
О 20:32, ОСОБА_4 діючи за раптово виниклим прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, дочекавшись закінчення робочого дня, розуміючи, що приміщення автомийки зачиняється та потерпілий не повернеться за своїм мобільний телефоном, знаючи пароль доступу до мобільного телефону, який йому особисто повідомив потерпілий, діючи в умовах воєнного стану таємно викрав мобільний телефон TM «Iphone» модель 13 Pro Мах, сірого кольору, 128 GB, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 12373 від 13.10.2025 - 5799,80 грк., та утримуючи майно при собі, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. 
Крім того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 25.07.2025, у денній час доби, приблизно з 09:30 до 20.30, точний час не встановлено, у період дії в Україні воєнного стану, який введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, строк дії якого продовжено Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15 квітня 2025 року № 235/2025 строком на 90 діб з 09 травня 2025, знаходився у приміщенні автомийки «Bubble Саr» за адресою: м. Харків, вул, Автострадна, 193, де останній працював кухарем, де у нього виник умисел направлений на таємне викрадення грошових коштів з банківської картки потерпілого Могилевеьгого ІA.
Далі, ОСОБА_4 після викрадення ним мобільного телефону TM «Iphone» модель 13 Pro Мах, сірого кольору, 12:8 GB, IMEІ І: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 діючи повторно, в умовах воєнного стану, з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою власного збагачення за допомогою викраденого ним мобільного телефону, на який встановлено платіжну систему РауРаss, до якої прив`язана банківська карта потерпілого АТ КБ "ПряватБанк» розрахунковий рахунок № НОМЕР_4 , держателем якої є ОСОБА_7 , знаючи пароль доступу до мобільного телефону без волі, та згоди останнього, в період часу з 20:39 до 20:48 25.07.2025 року, перебуваючи в магазині «Аврора» за адресою: м. Харків, пр, Ювілейний, 74, здійснив оплату покупок та зняття готівки на касі з банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» розрахунковий рахунок № НОМЕР_4 , держателем якої є ОСОБА_7 , а саме: 
25.07.2025 о 20:39 оплата картою на суму 22,00 грн,
25.07.2025 20:39 року зняття готівки на касі у розмірі 5 000,00 грн,
25.07.2025 року о 20:48 оплата картою на суму 18,00 грн.
25.07.2025 року о 20:48 зняття готівки на касі у розмірі 6 000,00 грн. 
Таким чином ОСОБА_4 викрав з банківської картки АТ КБ "ПриватБанк розрахунковий рахунок № НОМЕР_4 , держателем якої є ОСОБА_8 , грошові кошти, чим заводіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 11 040,00 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407, ч. 4 ст.185 КК України визнав повністю та дав показання, які відповідають обставинам скоєння кримінальних правопорушень, викладеним у обвинувальному акті.
За таких обставин, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів.
Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Отже, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень повністю доказана та кваліфікує його дії за:
ч. 5 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану,
ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану,
за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступень тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, наслідки, які настали від їх скоєння, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, його відношення до скоєних правопорушень та данні про його особу.
Судом вивчались дані про особу обвинуваченого. Так, ОСОБА_4 одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є військовослужбовцем, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При обранні виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, а також дані про особу обвинуваченого, та вважає, що виправлення обвинуваченого не можливо без ізоляції від суспільства, тому суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити покарання:
За ч.5 ст.407 КК України у вигляді позбавлення волі,
За ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.
Згідно ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.
Судові витрати по справі на залучення експертів складають 4240,80 грн. та підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст.ст. 349,369,370,373,374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;
- за ч. 5 ст. 407 КК України у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України визначити остаточне покарання ОСОБА_4 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один місяць).
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 21.10.2025 року. Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 21.10.2025 року.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта по проведенню судової експертизи в сумі 4240,80 гривень.
Речові докази: диски - залишити зберігатив матеріалах кримінального провадження,
мобільний телефон TM «Iphone» модель 13 Pro Мах, сірого кольору - повернути володільцю.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.
Копію вироку вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1