ЄУН справи: 336/848/26
Номер провадження: 1-кп/336/878/2026

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , 
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 12026082080000095 від 17.01.2026 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпрорудне, громадянки України, з середньо – спеціальною освітою, не працююча, розлучена, на утриманні має малолітніх дітей: донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,
обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, 
ВСТАНОВИВ:
06 січня 2026 року приблизно о 11 год. 00 хв., ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, який продовжений Указом Президента України по теперішній час, знаходячись біля сходин кафе «Гамарджоба», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кругова, 111, побачила як з кишені ОСОБА_7 випав мобільний телефон та розуміючи, що телефон належить останньому, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, з землі, не помітно для потерпілого, таємно викрала належний йому мобільний телефон «Росо» моделі «X5 Pro 5G» 8/256», чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , вартість якого згідно висновку судового експерта складає 6296 грн. 67 коп. та поклала його до своєї кишені куртки, тим самим таємно викрала майно, яке належить ОСОБА_7 .
В подальшому, ОСОБА_4 зникла з місця вчинення злочину разом з викраденим майном та розпорядилась ним на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 6296 грн. 67 коп. 
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнала повністю, погодилася з кваліфікацією вчиненого діяння, та пояснила, що всі обставини скоєного нею протиправного діяння в обвинувальному акті викладені вірно та вона їх не оспорює. У скоєному щиро розкаялася, просила не позбавляти її свободи.
Потерпілий ОСОБА_7 до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутність, цивільний позов не заявляв, покарання просив призначити на розсуд суду.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд справи із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, вивченням характеризуючих даних на особу обвинуваченої, визнавши недоцільним допит свідків та дослідження інших доказів у кримінальному провадженні. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.
Відповідно до положень ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадку можливості зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення, доведена.
Дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як умисні дії, що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.
Призначаючи обвинуваченій покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченої, а також обставини, які пом`якшують та обставини, які обтяжують покарання.
Обвинувачена ОСОБА_4 раніше не судима, не заміжня, на утриманні має двох малолітніх дітей, 2018 та 2025 р.н., офіційно не працевлаштована, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. 
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченої ОСОБА_4 , сприяння розслідуванню правопорушення. 
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, вище приведених даних про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , суд вважає, що останній слід призначити покарання у межах, установлених у санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на мінімальний строк.
Також суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 , яка у скоєному щиро розкаялася, повністю усвідомивши протиправність своїх дій, на що вказує її процесуальна поведінка та намагання спокутувати свою провину, наявність на утриманні двох малолітніх дітей, а також беручи до уваги відсутність обставин, які б обтяжували покарання, можливе без відбуття нею покарання, застосувавши до неї ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Підстав для застосування до ОСОБА_4 положень статті 69 КК України судом не встановлено.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 під час судового провадження не обирався, клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не пред`являвся.
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню витрати, пов`язані з проведенням експертизи в даному кримінальному провадженні в сумі 891 грн. 40 коп. 
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України. 
Керуючись ст. 369-376 КПК України, суд 
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням на два роки, зобов`язавши її повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази:
-мобільний телефон «Росо» моделі «X5 Pro 5G» 8/256», чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , переданий ОСОБА_7 на зберігання, залишити останньому за належністю.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи № СЕ-19/108-26/1119-ТВ від 22.01.2026 в кримінальному провадженні в сумі 891 грн. 40 коп. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору.
Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 

Суддя ОСОБА_1