Ухвала 

27 квітня 2026 року
м. Київ

справа № 521/21513/23
провадження № 61-3301ск26 

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою 
ОСОБА_1 , яка підписана представником Гриник Олесею Анатоліївною , на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 березня 2025 року та постанову Одеського апеляційного суду від 27 січня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до компанії «Sabiedrida ar ierobezotu atbildibu «BALTJURA-SERVISS» про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров?я,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10 березня 2026 року засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Гриник О. А., на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 березня 2025 року та постанову Одеського апеляційного суду від 27 січня 2026 року (повне судове рішення складено 05 лютого 2026 року).

Ухвалою Верховного Суду від 23 березня 2026 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 23 березня 2026 року ці недоліки було усунуто.

У клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі, ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження, мотивуючи тим, що його представник - адвокат Гриник О. А. отримала повний текст постанови апеляційного суду в електронному кабінеті 09 лютого 2026 року. До клопотання додано скріншот з електронного кабінету Гриник О. про надходження постанови Одеського апеляційного суду у справі 09 лютого 2026 року.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року). 

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.

Касаційну скаргу подано з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: суд апеляційної інстанції в оскарженій постанові застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц; від 05 червня 2019 року у справі № 461/8496/15-ц; судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Керуючись статтями 260, 389, 390, 394, 395 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 березня 2025 року та постанови Одеського апеляційного суду від 27 січня 2026 року.

Відкрити касаційне провадження у справі № 521/21513/23.

Витребувати з Хаджибейського районного суду м. Одеси цивільну справу № 521/21513/23 за позовом ОСОБА_1 до компанії «Sabiedrida ar ierobezotu atbildibu «BALTJURA-SERVISS» про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров?я.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 27 травня 2026 року. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар 

Є. В. Краснощоков