П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/21776/25 
Суддя-доповідач Яремчук К.О. 
11 травня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: судді-доповідача Яремчукa К.О., суддів - Гнап Д.Д.,  Сушка О.О., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду (ухвалене суддею Капинос О.В. у м. Житомирі) від 13 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції
ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2026 року позов задоволено.
Так, рішенням суду:
визнано протиправними рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 06 серпня 2025 року № 064250010806 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку;
зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України Львівській області прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 з 29 липня 2025 року пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", врахувавши при цьому висновки суду.
Ухвалюючи судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що, починаючи з 01 серпня 1986 року по 01 січня 1993 року (04 роки 04 місяці 25 днів), позивач проживав та працював у зоні посиленого радіологічного контролю, а тому відповідачем неправомірно відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку.
Крім того, в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем безпідставно не зараховано до страхового стажу позивача період його роботи з 21 травня 1990 року по 08 серпня 1991 року.
З огляду на те, що позивачем доведено факт проживання та роботи у зоні посиленого радіологічного контролю понад 4 роки, тому суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для призначення ОСОБА_1 пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Короткий зміст апеляційної скарги
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2026 року та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги її автор вказує на те, що позивач проживав (працював) в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01 січня 1993 року менше 4 років, а тому не має права на отримання пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Інших заяв від учасників справи до суду не надходило.
Стислий виклад встановлених обставин
ОСОБА_1 має статус громадянина, який постійно проживав або постійно працював на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого Житомирською обласною державною адміністрацією 18 квітня 2013 року.
29 липня 2025 року позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до частини 2 статті 55 Закону України "Про статус соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
За принципом екстериторіальності подана ним заява розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, яке рішенням від 06 серпня 2025 року № 064250010806 відмовило в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку.
Зі змісту такого рішення слідує, що до страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 21 травня 1990 року по 08 серпня 1991 року відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 від 20 серпня 1987 року, оскільки найменування підприємства на відтиску печатки у записі про звільнення з роботи зазначено нечітко, що унеможливлює ідентифікацію роботодавця.
Окрім того, у такому рішенні зазначено, що однією із обов`язкових умов для призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України "Про статус соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є факт постійного проживання чи роботи в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01 січня 1993 року не менше 4 років. При цьому долученими до заяви документами підтверджено факт проживання (роботи) в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01 січня 1993 року лише протягом 03 років 07 місяців 15 днів. Водночас до періоду проживання у зоні посиленого радіологічного контролю не зараховано період навчання ОСОБА_1 відповідно до довідки № 89 від 22 травня 2025 року, оскільки зниження пенсійного віку згідно зі статтею 55 Закону України "Про статус соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено для осіб, які постійно проживали в зоні посиленого радіологічного контролю, а не навчалися в цій зоні.
Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції
Приписами частин першої - третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги та виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України, виходить з наступного.
Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що пенсійним органом безпідставно не зараховано до страхового стажу позивача період його роботи з 21 травня 1990 року по 08 серпня 1991 року. Також суд першої інстанції вказав, що позивачем доведено факт проживання та роботи в зоні посиленого радіологічного контролю понад 4 роки, що дає йому право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 років
Водночас апелянт не оспорює рішення окружного адміністративного суду в частині висновків, які стосуються необхідності зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 21 травня 1990 року по 08 серпня 1991 року, а вказує лише на безпідставність висновків суду першої інстанції в частині, які стосуються факту проживання позивача в зоні посиленого радіологічного контролю понад 4 роки, оскільки, на думку апелянта, термін проживання та роботи ОСОБА_1 у зазначеній зоні становить 03 роки 07 місяців 15 днів.
Відтак, переглядаючи рішення суду першої інстанції, колегія суддів надаватиме оцінку лише тим доводам апеляційної скарги, що у ній наведені (такі стосуються обґрунтованості рішення суду першої інстанції в частині доведеності/недоведеності факту проживання позивача в зоні посиленого радіологічного контролю понад 4 роки).
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі по тексту - Закон).
Так, пунктом 4 частини 1 статті 14 Закону передбачено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.
Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, визначені статтею 55 Закону, згідно з пунктом 2 частини 1 якої потерпілі від Чорнобильської катастрофи, а саме особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зменшення пенсійного віку на 2 роки та додатково на 1 рік за 3 роки проживання або роботи, але не більше 5 років.
Відповідно до частини 3 статті 55 Закону призначення та виплата пенсій названим категоріям (зокрема й потерпілим від Чорнобильської катастрофи) провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.
Частиною 1 статті 65 Закону передбачено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.
Згідно з частинами 3, 4 статті 65 Закону посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.
Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Оскільки посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), серії НОМЕР_1 видане позивачу 18 квітня 2013 року, тому аналізу підлягають положення порядку видачі посвідчень, що діяв на момент видачі відповідного посвідчення.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 (втратила чинність 11 липня 2018 року) затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі по тексту - Порядок № 51).
Пунктом 2 Порядку № 51 передбачалося, що посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.
Особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видаються посвідчення коричневого кольору, серія В (пункт 6 Порядку № 51).
Відповідно до пункту 10 Порядку № 51 видача посвідчень провадиться іншим потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання.
При цьому громадянам, які постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, посвідчення видаються на підставі довідки встановленого зразка (додаток № 7).
У додатку № 7 до Порядку № 51 наведено форму довідки, у якій йшлося про підтвердження факту постійного проживання або постійної роботи на території зони посиленого радіоекологічного контролю особи, якій така довідка видається, із зазначенням про те, що станом на 01 січня 1993 року така особа проживала або відпрацювала у цій зоні не менше чотирьох років.
Перелік документів, які подаються до Пенсійного фонду України та його управлінь для призначення пенсії, в тому числі на пільгових умовах, визначені Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) (далі по тексту - Порядок № 22-1).
Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додається і документ, який засвідчує особливий статус особи, зокрема, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та документи про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Відтак єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право на користування пільгами, встановленими Законом, зокрема і право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".
При цьому довідка про період проживання (роботи) у зоні посиленого радіологічного контролю є лише підставою для визначення в установленому порядку статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
Таким чином, зважаючи на те, що довідка, якою підтверджується факт постійного проживання особи або постійної роботи у зоні посиленого радіологічного контролю при умові, що станом на 01 січня 1993 року така особа проживала або відпрацювала у цій зоні не менше чотирьох років, є підставою для видачі посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (а позивачу саме таке посвідчення і видано), тому при призначенні пенсії відповідно до статті 55 Закону слід враховувати, що такою особою підтверджено факт проживання (роботи) на відповідній території станом на 01 січня 1993 року не менше чотирьох років.
Отже, доводи апеляційної скарги слід оцінити критично, адже посвідченням серії НОМЕР_1 , що видане Житомирською обласною державною адміністрацією 18 квітня 2013 року, підтверджується статус ОСОБА_1 як громадянина, який станом на 01 січня 1993 року постійно проживав або постійно працював на території зони посиленого радіоекологічного контролю.
Окрім того, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що період навчання позивача у ліцеї, який знаходився у м. Малин (населеному пункту, який віднесено до зони посиленого радіологічного контролю) має зараховуватися як період проживання позивача у даній зоні.
Окремо судом апеляційної інстанції в ході апеляційного перегляду досліджено зокрема копію трудової книжки серії НОМЕР_3 , копію рішення виконавчого комітету Малинської районної ради народних депутатів від 20 квітня 1989 року № 88, копію послужного списку ОСОБА_1 , а також витяг з реєстру територіальної громади № 2025/004295637 від 01 квітня 2025 року, які підтверджують правильність висновків суду першої інстанції про доведеність факту проживання позивача в зоні посиленого радіологічного контролю понад 4 роки.
З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про неправомірність рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 06 серпня 2025 року № 064250010806, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до частин 1 - 3 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Окрім того, частина перша статті 2 та частина четверта статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, що полягає у справедливому, неупередженому та своєчасному вирішенні судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
На переконання колегії суддів, рішення суду першої інстанції, що оскаржується, відповідає зазначеним вище вимогам процесуального закону.
Доводи апеляційної скарги, які були підставою для відкриття апеляційного провадження, не знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду та не спростовують висновки суду першої інстанції по суті справи, а тому не приймаються судом як належні.
Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що не дає підстав вважати оскаржуване рішення помилковим.
Висновки щодо розподілу судових витрат
Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, тому з урахуванням положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись статтями 139, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, 
ПОСТАНОВИВ:
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2026 року - без змін.

Відповідно до частини 1 статті 325 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення. 
Згідно з пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції (частина 1 статті 329, стаття 331 Кодексу адміністративного судочинства України). 

Суддя-доповідач	 		Яремчук К.О.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Гнап Д.Д.    Сушко О.О.