Справа № 473/2997/26
П О С Т А Н О В А
іменем України
"24" червня 2026 р.       місто Вознесенськ
Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., секретар судових засідань Нікітченко М.Р., особи, яка притягується до відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , обліковий номер картки платника податків НОМЕР_1 

В С Т А Н О В И В:

У протоколі про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №678983 від 29.05.2026 року поліцейським, який його склав, зазначено, що: «29.05.2026 року о 19:33 год. водійка ОСОБА_1 керувала автомобілем «CHEVROLET» моделі «CRUZE» ДНЗ НОМЕР_2 біля буд. 265 по вул.Матросова в м.Вознесенськ з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Огляд зі згоди водія у встановленому порядку проводився із застосуванням приладу «DRAGER ALCOTEST 6820». Відповідно до тесту №11 проведеному 29.05.2026 року о 19-43 год., водій дійсно керував ТЗ в стані алкогольного сп`яніння (результат огляду 2,93%). Від проходження огляду на стан сп`яніння в найближчому медичному закладі відмовився». 
Дії ОСОБА_1 посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковані як порушення п.2.9 «а» ПДР України та за ч.1 ст.130 КУпАП.
ОСОБА_1 пояснила, що вона керувала тз, їхала за ліками для хворої матері та через відсутність паска безпеки їй поліцейські виписали штраф. На їх вимогу вона продула алкотест, проте той зашкалював і з результатами вона була не згодна та хотіла пройти освідування в лікарні, так як і так їхали туди за ліками для матері. Проте поліцейські цього не захотіли. Вказала, що на наданому одному відеофайлі дійсно її авто з номерами, що вказано в протоколі. Проте зазначила, що відео не містить повної фіксації обставин події.
До протоколу серія ЕПР1 №678983 від 29.05.2026 року долучено роздруківку результатів приладу газоаналізатора ALCOTEST DRAGER 6820 АRSM-0808, який 29.05.2026 року о 19.43 год. зафіксував результат тесту 2,93 ‰ (проміле) вмісту алкоголю, в цій же роздруківці алкотесту зазначено, що останнє калібрування приладу відбулося 22.10.2025 року. 
У справі є акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де стоїть відмітка, що ОСОБА_1 відмовилась від підпису.
Також в матеріалах справи є рапорт ПСРПП Вознесенського РУП ГУНП В.Єрмолова про те, що в ході патрулювання Вознесенського району на дорозі між с.Бузьке та м.Вознесенськ було виявлено авто «CHEVROLET» моделі «CRUZE» ДНЗ НОМЕР_2 , водія якого не був пристебнутий ременем безпеки, в ході зупинки було встановлено ОСОБА_1 , яка має ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, після чого їй було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алктоету Драгер та або в найближчому медичному закладі. Водійка була згодна пройти на місці за допомогою алкотесту, результат тесту був позитивний 2,93 %, після чого остання повідомила про незгоду з результатом. В ході, згідно п. 2.9 а ПДР України було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Також в рапорті зазначено, що під час вигрузки відео з боді-камери, на котру велась відеофіксація Тексар №1014849479, на даному пристрою відбулась несправність, в ході чого всі відео від 29.05.2026 року на даній камері не було, а наступні відео починаються з 30.05.2026 року, у зв`язку з чим додати відео з даного факту не представилось можливим.
В судовому засіданні було оглянуто відеозапис, зроблений співробітниками поліції. Із запису вбачається, що це один файл "E:\signal-2026-06-04-125041.mp4", що не має звуку, що підтвердив спеціаліст суду ОСОБА_2 . Вказане відео скоріш за все із камери з авто поліції та видно, яке це авто об`їздить та стає попереду авто ОСОБА_1 інших фалів, які б фіксували подію правопорушення, - не надано з підстав, що вказані в рапорті поліції через їх незбереження.
Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд враховує, що ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Проте надані відео не містять пропозиції з боку поліції пройти водієві освідування та виявлені поліцейським підстави для такого освідування, встановити це із файлу, що не має звуку,– не можливо через відсутність звуку.
Крім того ОСОБА_1 суду пояснила, що не була згодна із результатом освідування та хотіла пройти огляд в лікарні, проте поліцейські їй в цьому відмовила. Про незгоду ОСОБА_1 із результатом алкотесту зазначено і в рапорті поліції. Проте в протоколі з невідомих причин вказано, що вона була згодна з таким результатом, що суперечить поясненням ОСОБА_1 та рапорту ОСОБА_3 .
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що через допущені поліцією порушення надані докази є недопустимими, а отже їх не можна покласти в основу пред`явленого ОСОБА_1 обвинувачення. 
Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
 
Оглянуті під час судового розгляду провадження відеозаписи свідчать про те, що вони не містять повної процедури фіксації правопорушення згідно із вимогами ст.266 КУпАП.
Тоді як поліція має фіксувати правопорушення належним чином за ст.130 КУпАП, оскільки такі правопорушення становлять підвищену суспільну небезпеку. 
Окрім того відео не має звуку. Відсутній запис встановлених поліцейськими ознак можливого сп`яніння у ОСОБА_1 , пропозиції пройти огляд та огляду, отже їх належним чином не зафіксовано.
Частина 1 ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, у даному випадку на органи Національної поліції.
Згідно із ст.266 КУпАП: «Особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним».
Суд враховує, що відповідно до ч.1 п.9 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року поліція може застосовувати такі превентивні заходи: 9) застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису. Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. 
Згідно із п.6 Розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за №1452/735, визначено, що:
«6. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції України або особи, щодо неупередженості яких є сумніви».
Так згідно п.5 Розділу ІІ Наказу МВС від 18.12.2018 року № 1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», яким передбачено, що: «5. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу».
Також Розділи УІІ, VIIIвказаного Наказу передбачає, що:
«1. Під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються:
1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу;
2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб;
3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису;
4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції;
5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам.
2. Поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.
3. За фактами втрати або пошкодження портативного відеореєстратора чи карти пам`яті, відеореєстраторів, установлених на службових транспортних засобах, БпЛА складових стаціонарних та автомобільних систем, призначається та проводиться службове розслідування в установленому законодавством порядку.»
«VIII. Загальний порядок зберігання та видачі відеозаписів
1. Вивантаження відеозаписів з карт пам`яті портативних відеореєстраторів та відеореєстраторів, установлених на службових транспортних засобах, БпЛА, на сервер зберігання відеозаписів здійснюється шляхом приєднання карти пам`яті до спеціального обладнання в автоматичному режимі за допомогою спеціального програмного забезпечення або в інший спосіб, визначений виробником до такого сервера.
2. Відеозаписи автомобільних та стаціонарних систем зберігаються на сервері у визначений виробником спосіб.
3. Строк зберігання відеозаписів становить:
1) з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА,- 30 діб;
2) з автомобільної або стаціонарної системи залежно від технічних характеристик - не менше 30 діб;
3) у стаціонарних системах, які використовуються під час відбору кандидатів на службу до поліції,- 60 діб;
4) під час проведення поліцейськими навчальних занять та навчальних зборів зі службової підготовки - встановлюється керівником навчань.
4. Строк зберігання відеозаписів за рішенням керівника органу, підрозділу поліції може бути збільшено у разі використання їх у процесі здійснення оперативно-розшукової діяльності, у рамках розслідування кримінального провадження та/або в провадженнях у справах про адміністративні правопорушення, у разі фіксації надзвичайних подій за участю особового складу поліції, інших подій, якщо вони можуть бути використані в процесі службової діяльності органів, підрозділів поліції, під час проведення службових розслідувань.
5. Контроль за використанням технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснює відповідальна особа, за інформацією, отриманою з їх допомогою,- безпосередньо керівник органу, підрозділу поліції.
6. Дозвіл на копіювання та видачу відеозаписів надається відповідальній особі виключно за рішенням керівника цього органу, підрозділу поліції.
Копіювання та видача відеозапису проводяться відповідальною особою на підставі відповідного письмового доручення керівника органу, підрозділу поліції або особи, яка виконує його обов`язки.
У разі копіювання та видачі відеозапису робиться відмітка в Журналі обліку копіювання та видачі відеозаписів зі стаціонарної системи або в Журналі обліку.
7. Відеозаписи або копії з них можуть бути надані за вмотивованими запитами органів державної влади, органів досудового розслідування, прокуратури, слідчого судді та суду, поліцейського та інших осіб у порядку, передбаченому законодавством України.
8. Передавання відеозаписів, отриманих з портативних та відеореєстраторів, установлених на службових транспортних засобах, БпЛА, автомобільних та стаціонарних систем для використання засобами масової інформації, а також поширення в мережі Інтернет, здійснюється з дозволу керівника органу, підрозділу поліції з дотриманням Закону України «Про захист персональних даних». Таке передавання здійснюється виключно з метою забезпечення безпеки та захисту інтересів громадян, суспільства і держави, а також з метою захисту гідності та честі працівника поліції.
9. Відеозаписи працівникам органу, підрозділу поліції видаються в тому вигляді, в якому вони були збережені на док-станції,- без коригування. Перегляд, аналіз відеозапису здійснюються працівником поліції, якому він виданий у встановленому цією Інструкцією порядку для виконання покладених на нього завдань в межах його повноважень».
У цій справі відео не містить належної фіксації пропозиції  ОСОБА_1 пройти освідування на визначення стану сп`яніння та її освідування. 
Крім того відсутні належні докази того, що ОСОБА_1 відмовилася пройти освідування в лікарні, так як вона сама та рапорт поліції свідчать про те, що з результатом алкотесту вона була не згодна.
Сама поліція в рапорті вказала про відсутність відеозапису.
Тоді як винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.
Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р. передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в ст.62 Конституції України. 
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Оскільки належних, допустимих та несуперечливих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суду не надано, при фіксації правопорушення допущено порушення вимог ст.266 КУпАП, запис не містить пропозиції ОСОБА_1 пройти освідування, можливих ознак сп`яніння, процедури освідування водія, згоди з результатами освідування, тому на підставі положень ст.247 КУпАП провадження у справі відносно нього слід закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення, оскільки поліція не довела належними доказами поза розумним сумнівом її вини у вчиненні правопорушення та мали місце порушення при збиранні та наданні до суду доказів фіксації правопорушення.
Суд не вправі збирати докази на підтвердження пред`явленого обвинувачення, оскільки коли суд виконує роль сторони обвинувачення – ЄСПЛ постановляє порушення вимоги безсторонності суду – рішення ЄСПЛ "Гайдашевський проти України" від 6.02.2025.
Розглянувши скарги заявника Європейський суд зазначив, що апеляційний суд за власною ініціативою відшукав ключові докази, які шкодили позиції обвинуваченого, і використав їх у своїй постанові для спростування наведених стороною захисту аргументів. Жоден інший учасник адміністративного провадження не був присутній, щоб просити суд провести таку перевірку чи зібрати докази. Крім того, Європейський суд відзначив, що відшукавши такі докази за власною ініціативою та згодом визнавши заявника винним на підставі отриманих у такий спосіб доказів, апеляційний суд створив враження плутанини між ролями прокурора та судді, а тому дав підстави для законних сумнівів щодо безсторонності суду за результатами об`єктивної перевірки. Європейський суд дійшов висновку, що визначені у цій справі виправдані сумніви щодо об`єктивної безсторонності апеляційного суду не можна вважати сумісними зі статтею 6 Конвенції, незважаючи на те, що справа заявника стосувалася незначного порушення правил безпеки дорожнього руху, і, таким чином, провадження, в якому гарантії за кримінальним аспектом статті 6 Конвенції не застосовуються з повною суворістю, та констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.
Керуючись ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.247, 283-285 КпАП України, суд 

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.Б.Зубар