СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 травня 2026 р. Справа № 480/7664/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася через представника до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач-1, ГУ ПФУ у Вінницькій області), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач-2, ГУ ПФУ в Сумській області), в якій просив:
1) визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від №183450032595 від 02.08.2024 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ;
2) зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах період роботи з 14.09.2007 року по 07.02.2018 року хімічне виробництво по Списку № 1 розділ 8 пункт 1 на посаді транспортувальник цеху з виробництва гранульованого суперфосфату; розвантажування, перекачка та складування фоссировини в ВАТ “Сумихімпром”, що перейменовано на ПАТ “Сумихімпром”;
3) зобов`язати ГУ ПФУ Сумській області зарахувати до страхового стажу період з 2000 по 2003 роки;
4) зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.07.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах 26.07.2024 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом по даній справі.
Вимоги вмотивовані тим, що позивач звернулася до територіального органу ПФУ із заявою про призначення пільгової пенсії за Списком №1, втім рішенням від 02.08.2024 їй відмовлено у призначенні такого виду пенсії через відсутність пільгового стажу. Позивач вважає це рішення протиправним, оскільки стаж її роботи підтверджено трудовою книжкою та довідкою роботодавця від 26.02.2018, у зв`язку з чим пільговий період її роботи передбачений Списком №1 розділу 8 пунктом 1 згідно постанови КМУ від 24.06.2016 №461, та складає 10 років 4 місяці та 23 дні.
Ухвалою суду від 30.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Крім того, вказаною ухвалою витребувано додаткові докази у справі у відповідачів, які на виконання вимог ухвали суду було надано ГУ ПФУ в Сумській області разом з поясненням. 
У поясненні ГУ ПФУ в Сумській області вказало, що ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до частини другої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” в зв`язку з відсутнім необхідним пільговим стажем. До пільгового стажу по Списку № 1 не зараховано періоди роботи згідно довідки від 26.02.2018 № 120, виданої ПАТ “Сумихімпром”, оскільки вона не містить підпису керівника даного підприємства. Документи, які б давали право підпису директору з персоналу та соціальних питань пільгових довідок, відсутні в матеріалах електронної пенсійної справи. Для коректного зарахування стажу роботи за 2000-2003 роки з урахуванням наданих відомостей про БСВ в індивідуальних відомостях Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, необхідно надати свідоцтво про народження дитини, накази про надання відпустки по догляду за дитиною з місця роботи.
ГУ ПФУ у Вінницькій області у поданому відзиві також вказало, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви позивача про призначення пенсії та наявних відомостей, органом Пенсійного фонду встановлено, що страховий стаж позивача складає 23 роки 1 місяць 27 днів. До стажу роботи за Списком № 1, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення не зараховано періоди роботи згідно довідки №120, виданої 06.02.2018 ПАТ “Сумихімпром”, оскільки вона не містить підпису керівника даного підприємства. Документи, які б давали право підпису директору з персоналу та соціальних питань пільгових довідок, відсутні в матеріалах електронної пенсійної справи. Для коректного зарахування стажу роботи за 2000-2003 роки з урахуванням наявних відомостей про БСВ в індивідуальних відомостях Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, необхідно надати свідоцтво про народження дитини, накази про надання відпустки по догляду за дитиною з місця роботи. Відтак, представник ГУ ПФУ у Вінницькій області просив відмовити у задоволенні позову.
Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України. У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив (ч.3 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України).
Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вказує наступне.
Судом встановлено, що прізвище позивача при народженні - ОСОБА_2 , а дошлюбне прізвище - ОСОБА_3 . 11.09.2020 позивач вийшла заміж та змінила прізвище на ОСОБА_4 .
Вказане підтверджується свідоцтвом про одруження з перекладом, що засвідчено нотаріально (а.с.45-46).
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася 26.07.2024 до територіального органу ПФУ із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 (а.с.43).
З урахуванням принципу екстериторіальності, заява позивача була опрацьована ГУ ПФУ у Вінницькій області, рішенням якого від 02.08.2024 №183450032595 позивачу відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах згідно із п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV у зв`язку з відсутністю страхового стажу.
Зокрема, у рішенні вказано, що за результатами розгляду документів, доданими до заяви на призначення пенсії, до стажу роботи за Списком №1, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, не зараховано періоди роботи згідно наданої довідки №120 від 26.022018, виданої ПАТ “Сумихімпром”, оскільки вона не містить підпису керівника даного
підприємства. Документи, які б давали право підпису директору з персоналу та соціальних питань пільгових довідок, відсутні в матеріалах електронної пенсійної справи.
Для коректного зарахування стажу роботи за 2000-2003 рр. з урахування наявних відомостей про БСВ в індивідуальних відомостях Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, запропоновано необхідно надати свідоцтво про народження дитини, накази про надання відпустки по догляду задишкою з місця роботи.
Також у рішенні вказано, що заявницею не надано Витягу про місце проживання (реєстрацію) особи (а.с.14, 56 зворот). 
Не погодившись із вказаним рішенням, позивач звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд вказує наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).
Зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-XII (далі - Закон України "Про пенсійне забезпечення", Закон №1788-XII) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Відповідно до статті 1 Закону України “Про пенсійне забезпечення” громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст.26 Закону №1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Частиною першою статті 114 Закону №1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Аналогічні норми містить пункт "а" частини 1 статті 13 Закону №1788-XII.
Тобто за приписами вказаних норм обов`язковими умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, є досягнення відповідного віку, зайнятість протягом повного робочого дня, відповідність назви професії чи посади, за якою працювала особа, назвам, вказаним у Списку виробництві, робіт, професій і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, чинному на період роботи працівника, атестація робочого місця у період після 21.08.1992 відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442.
Судом з досліджених доказів встановлено, що позивачу, ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент звернення (26.07.2024) виповнилось 50 років, загальний страховий стаж якої складає 23 роки 01 місяць та 27 днів. Вказані обставини визнаються самим відповідачем-1 в оскаржуваному рішенні (а.с.14).
Так, згідно записів у трудовій книжки позивача (а.с.10-13, 49-53), позивач з 14.09.2007 розпочала роботу у Відкритому акціонерному товаристві “Сумихімпром”, зокрема:
- 14.09.2007 - прийнята у об`єднаний цех гранульованого суперфосфату на екстракційної фосфорної кислоти транспортувальником З розряду цеху з виробництва гранульованого суперфосфату (запис трудової книжки №17),
- на підставі наказу-постанови від 08.09.2006 про атестацію робочих місць по ВАТ “Сумихімпром” підтверджено право позивача на пільгову пенсію по Списку №1 за професією транспортувальник цеху гранульованого суперфосфату (запис трудової книжки №18),
- 01.10.2007 – у зв`язку з реорганізацією наказано вважати позивача транспортувальником 3 розряду цеху з виробництва гранульованого суперфосфату (запис трудової книжки №19),
- 18.06.2008 – позивачу встановлено додаткову професію апаратника підготовки сировини та відпускання напівфабрикатів і продукції 4 розряду (запис трудової книжки №20),
- 13.04.2011 - Відкрите акціонерне товариство “Сумихімпром” перейменовано у Публічне акціонерне товариство “Сумихімпром” (запис трудової книжки №21),
- 07.02.2018 – позивач звільнена з підприємства за власним бажанням (запис трудової книжки №22).
Відтак, судом встановлено, що позивач у період з 14.09.2007 до 07.02.2018 - працювала у Відкритому акціонерному товаристві “Сумихімпром” (у подальшому - Публічне акціонерне товариство “Сумихімпром”). 
Період з 14.09.2007 до 07.02.2018 позивач просить зарахувати їй до пільгового стажу роботи за Списком №1.
Відповідач-1, обґрунтовуючи відмову у зарахуванні до пільгового стажу по Списку №1 період з 14.09.2007 до 07.02.2018, в оскаржуваному рішенні посилається на те, що довідка не містить підпису керівника даного підприємства, а документи, які б давали право підпису директору з персоналу та соціальних питань пільгових довідок, відсутні в матеріалах електронної пенсійної справи. З огляду на такі твердження відповідча-1 суд вказує наступне.
Так, якщо пільгова робота продовжується після 16.01.2003 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 03.08.2016 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36; якщо пільгова робота продовжується після 03.08.2016 року (або тільки почалась після цієї дати) - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року №461.
У спірний період роботи позивача з 14.09.2007 до 07.02.2018 була чинною постанова Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 та постанова Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року №461, якими затверджено Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Списком №1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року №461, зокрема, розділом VIII. Хімічне виробництво, пунктом 1 визначено посади: Працівники, зайняті на зазначених нижче роботах і у виробництвах: фосфору, фосфорної кислоти, їх похідних.
Позивач разом із заявою про призначення пенсії надав територіальному органу ПФУ довідку Публічного акціонерного товариства “Сумихімпром” про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 26.02.2018 №120, згідно якої позивач у період з 14.09.2007 до 07.02.2018 виконувала ведення технологічного процесу виробництва мінеральних добрив, а саме, гранульованого суперфосфату; обслуговування стрічкового транспортеру при наявності газів, парів сірчаної і фосфорної кислоти за професією Транспортувальник цеху з виробництва гранульованого суперфосфату, розвантажування, перекачка та складування суперфосфату, що передбачено Списком №1, розділ VIII, пункт 1, постанови КМУ від 24.06.2016 №461 (а.с.15, 38).
В довідці вказується, що вона видана на підставі наказів, картки умов праці, особистих рахунків за 2007-2018 роки, наказів з особового складу.
Довідка підписана директором з персоналу та соціальних питань, начальником відділу кадрів та головним бухгалтером.
Відтак, судом встановлено, що довідка про підтвердження пільгового стажу позивача за Списком №1 дійсно підписана директором з персоналу та соціальних питань, на чому наголошує відповідач-1 в оскаржуваному рішенні.
Поряд з цим, суд наголошує, що відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
За правилами п.п.1,2,20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі – Порядок від 12.08.1993 №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1). У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (п.2). У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (п.20).
Тобто основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. І лише у разі її відсутності, або відсутності в ній відповідних записів, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, зокрема, уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 у справі №446/656/17, від 21.05.2020 у справі №550/927/17.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих, місць за умови праці після 21.08.1992.
Варто відмітити, що згідно правової позиції висловленої Верховним Судом у постановах від 25 квітня 2019 року у справі № 336/6112/16-а та від 31 жовтня 2019 року у справі № 688/4170/16-а, від 27 березня 2020 року у справі № 607/1266/17 надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Також, відповідно до абз.2 п.20 Порядку від 12.08.1993 №637 у довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Довідка, видані підприємством, яка була надана позивачем відповідає змісту довідки, який має міститися в ній відповідно до вказаних вище приписів Порядку. Відсутність в довідці підпису керівника підприємства за наявності підписів директора з персоналу та соціальних питань, начальника відділу кадрів, головного бухгалтера, не може бути підставою для неврахування пільгового стажу. Тим паче, позивач не може нести відповідальність за правильність заповнення таких довідок, а отже не може бути обмежена в праві неврахування до пільгового стажу періоду роботи на підприємстві.
За таких обставин неврахування відповідачем-1 до стажу роботи позивача по Списку №1 періоду її роботи з 14.09.2007 до 07.02.2018 у Відкритому акціонерному товаристві “Сумихімпром” (у подальшому - Публічне акціонерне товариство “Сумихімпром”) є протиправним.

Щодо вимог про зарахування до страхового стажу періоду з 2000 по 2003 роки, суд зазначає наступне.
За змістом частини першої ст. 1 Закону №1058 термін “страховий стаж” визначений як період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески, а страховий стаж у солідарній системі визначений частиною першою статті 24 Закону як період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
За змістом статті 20 Закону №1058-IV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відповідно до статті 106 Закону №1058-IV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Страховий стаж обчислюється в місяцях. (ч.ч.2,3 ст. 24 Закону №1058-IV).
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абз.1 ч. 4 ст. 24 Закону №1058-IV).
Так, до 01.01.2004 пенсійне забезпечення в Україні здійснювалось за нормами Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі – Закон України “Про пенсійне забезпечення”), відповідно до ч.1 ст.56 якого до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. 
Системний аналіз вказаних вище правових норм дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, виходячи зі змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки.
Крім того несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача як застрахованої особи, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до Пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.
Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 30 вересня 2019 року у справі №414/736/17, від 20 березня 2019 року у справі №688/947/17, від 27 березня 2018 року у справі №208/6680/16-а.
Верховний Суд у постановах від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, від 01.11.2018 у справі № 199/1852/15-а та від 17.07.2019 у справі №144/669/17, від 11 жовтня 2023 року у справі №340/1454/21 дійшов висновку, що фактично, внаслідок невиконання роботодавцем позивача обов`язку із сплати внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та страхового стажу за час роботи на цьому підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту. Відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату внесків для нарахування пенсії за період не є підставою для позбавлення позивача права на перерахунок пенсії.
Згідно записів у трудовій книжки позивача (а.с.10-13, 49-53), позивач у період 2000-2003 роки працювала в Сумській дирекції УДППЗ «Укрпошта», зокрема:
- з 01.01.1995 – прийнята поштаркою по супроводженню пошти 1 класу в Сумський районний вузол зв`язку (запис трудової книжки №6),
- 02.01.1999 – Сумський районний вузол зв`язку ОППЗ «Сумипошта» реорганізовано в Сумський відділ зв`язку Сумської дирекції УДППЗ «Укрпошта» (запис трудової книжки №7),
- 10.10.2000 – звільнена у зв`язку з переведенням в Сумський ЦОПП (запис трудової книжки №8),
- 11.10.2000 – прийнята по переведенню на посаду листоноші по супроводженню пошти 1 класу Сумської дільниці обробки та перевезення пошти (запис трудової книжки №9),
- 31.10.2003 – у зв`язку з реорганізацією ЦОПП (наказ від 17.10.2003 №271 СД УДППЗ «Укрпошта») звільнена по переводу у Сумський вузол поштового зв`язку Сумської дирекції УДППЗ «Укрпошта» (запис трудової книжки №10),
- 01.11.2003 – прийнята по переведенню на посаду листоноші із супроводження пошти 1 класу (запис трудової книжки №11),
- 31.03.2004 – звільнена по переведенню в Сумський поштомат у зв`язку з реорганізацією (запис трудової книжки №12).
Відтак, судом встановлено, що позивач у період 2000-2003 роки працювала у Сумському відділі зв`язку Сумської дирекції УДППЗ «Укрпошта» (у подальшому - Сумський ЦОПП та Сумський вузол поштового зв`язку Сумської дирекції УДППЗ «Укрпошта»).
Як вбачається з оскаржуваного рішення від 02.08.2024, позивачу запропоновано для коректного зарахування стажу роботи за 2000-2003 роках з урахування наявних відомостей про БСВ в індивідуальних відомостях Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, надати свідоцтво про народження дитини, накази про надання відпустки по догляду задишкою з місця роботи.
Поряд з цим, як вже зазначалось вище, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. І лише у разі її відсутності, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці в і д с у т н і необхідні з а п и с и або містяться неправильні чи неточні записи п р о п е р і о д и роботи, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, зокрема, уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Наявними записами трудової книжки позивача підтверджено її період роботи у 2000-2003 роках у Сумському відділі зв`язку Сумської дирекції УДППЗ «Укрпошта» (у подальшому - Сумський ЦОПП та Сумський вузол поштового зв`язку Сумської дирекції УДППЗ «Укрпошта»).
З огляду на вищенаведене, та враховуючи, що працівник не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем - платником страхових внесків, відповідач-1 протиправно дійшов висновку про не зарахування періоду роботи позивача у 2000-2003 роках у Сумському відділі зв`язку Сумської дирекції УДППЗ «Укрпошта» (у подальшому - Сумський ЦОПП та Сумський вузол поштового зв`язку Сумської дирекції УДППЗ «Укрпошта») до страхового стажу позивача, чим призвів до порушення принципу рівності особи та роботодавцем перед законом.
Крім того, суд наголошує, що згідно ч.3 ст.44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Частиною 1 ст.101 Закону України “Про пенсійне забезпечення” також передбачено, що органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. 
Відповідно до підпункту 2 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань.
Згідно із п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб: уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу, проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до пунктів 17-19 Порядку підтвердження наявного трудового стажу; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.
Враховуючи вказане, суд вважає, що реалізовуючи обов`язок держави щодо забезпечення реалізації права особи на соціальний захист, територіальний орган Пенсійного фонду, в межах наданих йому повноважень та відповідно до чинного законодавства, повинен сприяти такій особі у реалізації права на призначення їй пенсії, зокрема, шляхом перевірки правильності оформлення заяви, відповідності викладених у ній відомостей, змісту і належності оформлення, а у випадку їх невідповідності - роз`яснити такій особі її права, а також надати строк для усунення виявлених недоліків. Також у випадку виникнення сумнівів щодо достовірності поданих позивачем документів, відповідач наділений правом звернення до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій з метою отримання інформації, необхідної для здійснення їхньої діяльності, а також зобов`язаний письмово повідомляти заявника про надання додаткових документів.
Проте ГУ ПФУ у Вінницькій області цього не зробило, а при розгляді заяви позивача про призначення пенсії, не дало належну оцінку поданим до заяви документам та прийняв рішення про відмову в призначенні такої пенсії. Крім цього, територіальний орган Пенсійного фонду не скористався правом звернення до роботодавця позивача - Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" з метою отримання інформації, необхідної для вирішення питання про призначення пенсії позивачу та врахування періодів роботи до пільгового стажу позивача та до загального страхового стажу роботи. 
Отже, витребування та перевірка додаткових документів і довідок є правом пенсійного органу. Тобто, перекладання обов`язку доказування, надання відомостей тощо на позивача є неприйнятним. Н е м о ж л и в і с т ь пенсійного органу скористатися правом на перевірку відомостей, зазначених у трудовій книжці чи довідці про підтвердження пільгового стажу роботи, н е м о ж е б у т и підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.
Вказана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду у постанові від 30 вересня 2019 року у справі №638/18467/15-а, а також у в постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17, від 04 липня 2023 року у справі № 580/4012/19, відповідно до якої на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших документах. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу чи інших документах не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення відповідних документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.
Отже, позивач не може нести негативні наслідки у вигляді позбавлення її права на належний рівень пенсійного забезпечення через обставини, які мають формальний характер, зокрема, відсутність підпису керівника підприємства в довідці про підтвердження пільгового стажу роботи, оскільки вказана обставина не позбавляє орган ПФУ можливості самостійно встановити факт зайнятості позивача на відповідній роботі.
Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці чи у довідці щодо періоду роботи позивача у 2000-2003 роках у Сумському відділі зв`язку Сумської дирекції УДППЗ «Укрпошта» (у подальшому - Сумський ЦОПП та Сумський вузол поштового зв`язку Сумської дирекції УДППЗ «Укрпошта») та з 14.09.2007 до 07.02.2018 у Відкритому акціонерному товаристві "Сумихімпром" (у подальшому - Публічне акціонерне товариство "Сумихімпром"), відповідачем-1 суду не надано, а тому такі періоди безпідставно не взято до уваги при обрахуванні пільгового стажу роботи та загального страхового стажу.
Подання трудової книжки та довідки про пільгових характер роботи до територіального органу ПФУ разом із заявою про призначення пенсії з метою підтвердження наявного трудового стажу в повній мірі давали змогу ГУ ПФУ у Вінницькій області встановити віднесення займаних посад позивача у спірний період до пільгового стажу за Списком №1 та до загального страхового стажу, однак вказаним доказам жодної оцінки відповідачем-1 при призначенні пенсії надано не було.
Таким чином, суд дійшов висновку, що період роботи позивача з 14.09.2007 до 07.02.2018 у Відкритому акціонерному товаристві "Сумихімпром" (у подальшому - Публічне акціонерне товариство "Сумихімпром") на посаді транспортувальник цеху з виробництва гранульованого суперфосфату; розвантажування, перекачка та складування фоссировини відноситься до посади, що передбачена Списком №1, у зв`язку з чим позивач має право на зарахування цього періоду до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1.
Також суд дійшов висновку, що період роботи позивача у 2000-2003 роках у Сумському відділі зв`язку Сумської дирекції УДППЗ «Укрпошта» (у подальшому - Сумський ЦОПП та Сумський вузол поштового зв`язку Сумської дирекції УДППЗ «Укрпошта») має бути зарахований до страхового стажу позивача.
Відтак із урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що рішення ГУ ПФУ в у Вінницькій області від 02.08.2024 є необґрунтованим, прийняте без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, а тому таке рішення не відповідає критеріям правомірності, передбаченим ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України та є протиправними, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування зазначеного рішення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо територіального органу ПФУ, якого належить зобов`язати відновити порушене право позивача, суд зазначає таке.
Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію. Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Заяву позивача від 26.07.2024 за принципом екстериторіальності розглянуло ГУ ПФУ у Вінницькій області, яке за наслідками її розгляду прийняло оскаржуване рішення від 02.08.2024 про відмову позивачу у призначенні пенсії.
Отже, оскільки право позивача на призначення пенсії порушило ГУ ПФУ у Вінницькій області, саме цей територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності належить зобов`язати відновити порушене право позивача, у зв`язку з чим, суд, з урахуванням статті 9 КАС України вважає необхідним саме цей орган Пенсійного фонду України зобов`язати повторно розглянути заяву позивача, зарахувавши період роботи ОСОБА_1 з 14.09.2007 до 07.02.2018 у Відкритому акціонерному товаристві "Сумихімпром" (у подальшому - Публічне акціонерне товариство "Сумихімпром") на посаді транспортувальник цеху з виробництва гранульованого суперфосфату; розвантажування, перекачка та складування фоссировини до стажу роботи ОСОБА_1 , який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1, а також зарахувавши період роботи ОСОБА_1 з 2000 до 2003 року у Сумському відділі зв`язку Сумської дирекції УДППЗ «Укрпошта» (у подальшому - Сумський ЦОПП та Сумський вузол поштового зв`язку Сумської дирекції УДППЗ «Укрпошта») - до загального страхового стажу ОСОБА_1 , та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства з урахуванням висновків суду. 
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеної у постанові Верховного Суду від 08 лютого 2024 року у справі № 500/1216/23.
Відтак, вимоги про зобов`язання саме ГУ ПФУ в Сумській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч.1ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Положеннями частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Водночас, суд зауважує, що на користь позивача підлягає відшкодуванню вся сума судового збору, адже незважаючи на часткове задоволення позовних вимог, суд визнав порушення законних прав позивача внаслідок протиправних дій суб`єкта владних повноважень, і спір по суті вирішено на користь позивача.
Враховуючи вказане, та приймаючи до уваги, що саме ГУ ПФУ у Вінницькій області порушило права позивача, суд вважає за необхідне стягнути на користь держави саме з ГУ ПФУ у Вінницькій області за рахунок його бюджетних асигнувань в суму судового збору в розмірі 1211,20 грн., сплачену позивачем при подачі позову згідно наявної у матеріалах справи квитанції (а.с.5). 
Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22,Вінниця,Вінницький район, Вінницька область,21005, код ЄДРПОУ 13322403), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м.Суми, вул.С.Бандери, буд.43, код ЄДРПОУ 21108013) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України у Вінницькій області від 02.08.2024 №183450032595 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.07.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 №1058-ІV, зарахувавши період роботи ОСОБА_1 з 14.09.2007 до 07.02.2018 у Відкритому акціонерному товаристві "Сумихімпром" (у подальшому - Публічне акціонерне товариство "Сумихімпром") на посаді транспортувальник цеху з виробництва гранульованого суперфосфату; розвантажування, перекачка та складування фоссировини до стажу роботи ОСОБА_1 , який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1, а також зарахувавши період роботи ОСОБА_1 з 2000 до 2003 року у Сумському відділі зв`язку Сумської дирекції УДППЗ «Укрпошта» (у подальшому - Сумський ЦОПП та Сумський вузол поштового зв`язку Сумської дирекції УДППЗ «Укрпошта») - до загального страхового стажу ОСОБА_1 , та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства з урахуванням висновків суду. 
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в рахунок повернення сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 1211грн.20коп.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити. 
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 20.05.2026.

Суддя   І.Г. Шевченко