ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року 
м. Київ

cправа № 911/889/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Студенець В.І. - головуючий, судді: Бакуліна С.В., Кролевець О.А., 

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аббакор Трейд"

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду
(головуючий суддя - Мальченко А.О., судді: Коробенко Г.П., Сковородіна О.М.)
від 15.04.2026

у справі №911/889/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аббакор Трейд"
до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт"
про стягнення 1 073 418, 01 грн,
за участю Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Хід розгляду справи 

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Аббакор Трейд» (далі - ТОВ «Аббакор Трейд», Товариство, позивач) звернулось до суду з позовом до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (далі - ДП «Укрспирт», відповідач) про стягнення 1 073 418,01 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 20.12.2022 у справі №911/889/22 позов задоволено частково. Стягнуто з ДП «Укрспирт» на користь ТОВ «Аббакор Трейд» 1 061 181,79 грн основного боргу, 10 142,18 грн 3% річних, 16 069,86 грн витрат зі сплати судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного рішення Господарського суду Київської області від 20.12.2022 у справі № 911/889/22 судом видано відповідний наказ від 15.05.2023.

1.2. ТОВ «Аббакор Трейд» звернулось до суду із заявою від 05.03.2026 про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення, в якій заявник просив суд зобов`язати керівника ДП «Укрспирт» подати звіт про виконання рішення Господарського суду Київської області від 20.12.2022 у справі №911/889/22.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.03.2026 у справі №911/889/22 відмовлено ТОВ «Аббакор Трейд» у прийнятті заяви від 05.03.2026 про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення до розгляду.

1.3. Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою, ТОВ «Аббакор Трейд» звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2026 апеляційну скаргу ТОВ «Аббакор Трейд» на ухвалу Господарського суду Київської області від 25.03.2026 у справі № 911/889/22 залишено без руху та надано скаржникові строк для усунення недоліків, допущених останнім при поданні апеляційної скарги, а саме надати докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2 662,40 грн.

Товариство 02.04.2026 подало до апеляційного суду заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, в тексті якої, посилаючись на частину першу статті 3 Закону України «Про судовий збір» та правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 18.01.2018 у справі № 565/256/15-ц, зазначило, що судовий збір не підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на ухвалу про відмову у прийнятті заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

2. Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції та мотиви, з яких суд виходив при її постановлені

2.1. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2026 у справі №911/889/22 повернуто без розгляду апеляційну скаргу ТОВ "Аббакор Трейд" на ухвалу Господарського суду Київської області від 25.03.2026 у справі № 911/889/22, оскільки скаржником не усунуто недоліки апеляційної скарги.

Постановляючи ухвалу, суд апеляційної інстанції вказав, що згідно з нормами чинного законодавства скаржник не є звільненим від сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнений виклад позиції інших учасників справи

3.1. Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги, ТОВ "Аббакор Трейд" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2026 у справі №926/2631/25 скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування своєї правової позиції скаржник вказує, що провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід`ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі. Законом України "Про судовий збір" (частина перша статті 3) не передбачено сплати судового збору за подання скарги на ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту боржника про виконання судового рішення, отже, за подання даної апеляційної скарги судовий збір не сплачується. 

Окремо у касаційній скарзі позивач звертає увагу, що особа, яка отримала на свою користь судове рішення, враховуючи конституційний принцип обов`язковості судового рішення, закріплений у пункті 9 частини першої статті 129-1 Основного Закону України, не повинна сплачувати судовий збір за звернення до суду з вимогою забезпечити виконання судового рішення (встановлення судового контролю), яке набрало законної сили, якщо законом прямо не встановлено обов`язок сплати такого збору.

Крім того, скаржник звертає увагу суду на постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, в якій сформована стала практика щодо аналогічних правовідносин (зокрема, у справах №140/8660/20 та №400/464/24).

3.2. Відзиви на касаційну скаргу до Суду не надходили.

4. Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції. Розгляд клопотань

4.1. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 17.04.2026 для розгляду касаційної скарги у справі №911/889/22 визначено колегію суддів у складі: Студенець В.І. (головуючий), Бакуліна С.В., Кібенко О.Р.

Ухвалою Верховного Суду від 07.05.2026 відкрито касаційне провадження у справі №911/889/25 за касаційною скаргою ТОВ "Аббакор Трейд" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2026 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 08.06.2026 для розгляду касаційної скарги у справі №911/889/22 визначено колегію суддів у складі: Студенець В.І. (головуючий), Бакуліна С.В., Кролевець О.А.

4.2. Відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частина четверта статті 300 ГПК України).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

5. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанції з посиланням на норми права, якими керувався Суд

5.1. Об`єктом касаційного оскарження є ухвала Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2026 у справі №911/889/25, якою повернуто апеляційну скаргу ТОВ "Аббакор Трейд" на ухвалу Господарського суду Київської області від 25.03.2026 у справі № 911/889/22 на підставі частини другої статті 260, частини четвертої статті 174 ГПК України.

Дослідивши наведене у касаційній скарзі, у межах доводів та підстав касаційного оскарження, Верховний Суд відзначає, що фактично спірним у даному випадку є питання щодо:

- наявності / відсутності правових підстав для сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, якою відмовлено у прийнятті до розгляду заяви про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення;

- наявності / відсутності правових підстав для повернення апеляційної скарги на підставі частини четвертої статті 174 ГПК України.

Перевіряючи правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали, Верховний Суд зазначає таке.

5.2. Відповідно до пункту 8 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до статті 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Форма і зміст апеляційної скарги визначені статтею 258 ГПК України.

За змістом частини другої статті 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відповідно до частини четвертої статті 174 ГПК України в разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків (частина шоста статті 260 ГПК України).

5.3. Так, у справі, яка переглядається, ТОВ "Аббакор Трейд" подало апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Київської області від 25.03.2026, якою відмовлено Товариству у прийнятті до розгляду заяви від 05.03.2026 про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення.

Апеляційний господарський суд ухвалою від 31.03.2026 у справі № 911/889/22 залишив без руху апеляційну скаргу ТОВ "Аббакор Трейд", оскільки вважав, що Товариство при поданні апеляційної скарги мало сплатити судовий збір, чого не зробило.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2026 у справі № 911/889/22 повернуто апеляційну скаргу ТОВ "Аббакор Трейд", оскільки скаржник у встановлений судом строк не надав доказів усунення недоліків, а саме доказів сплати судового збору.

5.4. У розрізі спірних правовідносин колегія суддів відзначає, що відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (стаття 55 Конституції України).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 339 ГПК України передбачено, що судовий контроль за виконанням судових рішень у господарських справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення в порядку, встановленому цим розділом.

За змістом частин першої, другої статті 345-1 ГПК України суд, який розглянув справу як суд першої інстанції, за письмовою заявою стягувача може зобов`язати боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Стягувач може звернутися до суду із заявою, передбаченою частиною першою цієї статті, в разі невиконання боржником судового рішення та за умови відкриття виконавчого провадження.

Згідно із частинами першою, другою статті 345-2 ГПК України суд розглядає заяву про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні за правилами статті 342 цього Кодексу.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Статті 345-1 - 345-2 ГПК України містяться у розділі VI "Судовий контроль за виконанням судових рішень". 

Отже, розгляд судом заяви про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення у господарських справах є заходом судового контролю за виконанням судового рішення.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Розміри ставок судового збору передбачено статтею 4 Закону України "Про судовий збір".

У свою чергу, ставка судового збору за подання скарг та заяв в порядку, передбаченому розділом VI "Судовий контроль за виконанням судових рішень" (зокрема статтею 345-1 ГПК України), вказаною статтею не передбачена. 

Тобто за подання до суду заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у господарських справах Законом України "Про судовий збір" ставка судового збору не встановлена.

Колегія суддів звертається до рішення Конституційного Суду України від 01.03.2023 № 2-р(II)/2023 у справі № 3-27/2022(54/22), де вказано, що судовий контроль за виконанням судового рішення є щонайпершим елементом у юридичному механізмі забезпечення виконання судового рішення; держава для забезпечення виконання судового рішення має насамперед запровадити дієвий, а не ілюзорний юридичний механізм здійснення судового контролю за виконанням судового рішення, який дасть змогу особі, на користь якої ухвалено судове рішення, домогтися його виконання, щоб реально захистити та поновити права, свободи та інтереси.

Судовий контроль за виконанням судового рішення, метою якого є забезпечення своєчасного захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, окрім розв`язання судом низки процесуальних питань, охоплює також і контроль, під час якого оцінюється законність дій боржника, який зобов`язаний виконати рішення суду, тобто він спрямований на недопущення зловживань з боку боржника під час вчинення дій на виконання рішення суду. Брак визначених на законодавчому рівні належних і дієвих національних юридичних механізмів, які засновані на основних засадах судочинства й здатні забезпечити судовий захист, поновлення порушених прав і свобод кожної особи, може призвести до невиконання державою позитивного обов`язку виконати судове рішення (як невіддільного складника права кожного на судовий захист) з огляду на ускладнення або унеможливлення такого процесу, обов`язковості судових рішень, які набрали законної сили, чим спричинить порушення права особи на доступ до суду, знівелює дієвість судочинства, що є несумісним із принципом верховенства права, що його встановлено частиною першою статті 8 Конституції України.

Невиконання державою обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення суперечить приписам пункту 9 частини другої статті 129, частин першої, другої статті 129-1 Конституції України та призводить до порушення права особи на судовий захист, нівелює дієвість судочинства, що є несумісним із принципом верховенства права, що його встановлено частиною першою статті 8 Конституції України.

Подання особою, на користь якої ухвалено судове рішення, заяви в порядку, про встановлення судового контролю за виконанням такого рішення спрямоване на забезпечення належного виконання судового рішення, а оскарження ухвали суду за наслідками розгляду такої заяви - на запобігання негативним наслідкам судової помилки, якщо така мала або могла мати місце під час розгляду зазначеної заяви.

Виконання судового рішення є умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист.

Визначена процесуальним законодавством процедура судового контролю за виконанням судового рішення спрямована на забезпечення обов`язкового виконання судового рішення, ухваленого на користь особи, задля реального захисту та поновлення її прав, свобод, інтересів, що зазнали порушення, без гарантування яких неможливо забезпечити право кожного на судовий захист.
Отже, можливість апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції, постановленої за результатом розгляду заяви про встановлення судового контролю, без будь-яких несправедливих обмежень та надмірних перешкод є запорукою реального та своєчасного виконання судового рішення та сприяє підвищенню довіри до судової влади.

Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 11.03.2026 у справі № 290/852/22, а також у постановах Верховного Суду від 24.09.2025 у справі № 400/464/24, від 08.04.2025 у справі № 260/9470/23.

Верховний Суд у постановах від 11.03.2026 у справі № 290/852/22, від 24.09.2025 у справі № 400/464/24, від 08.04.2025 у справі № 260/9470/23 виснував, що особа, яка отримала на свою користь судове рішення, враховуючи конституційний принцип обов`язковості судового рішення, закріплений у пункті 9 частини 1 статті 129-1 Основного Закону України, не повинна сплачувати судовий збір за звернення до суду з вимогою забезпечити виконання судового рішення (встановлення судового контролю), яке набрало законної сили, якщо законом прямо не встановлено обов`язок сплати такого збору.

Крім того, слід врахувати і те, що рішенням Конституційного Суду України від 10.03.2026 № 2-р/2026 у справі № 1-5/2025(374/25) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), частину другу статті 3, підпункт 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, зі змінами, тому, що вони уможливлюють справляння судового збору за подання апеляційної скарги і касаційної скарги на ухвали суду, постановлені в порядку статей 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України (які міститься в розділі ІV "Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах" та відповідають статтям 345-1, 345-4 ГПК України ). 

Ураховуючи наведене вище у своїй сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду про прийняття / відмову у прийнятті звіту про виконання судового рішення не справляється.
Схожих висновків також дійшов Верховний Суд у постановах від 29.04.2026 у справі №904/2585/23, від 08.05.2026 у справі №904/919/24.

5.5. Отже, у спірних правовідносинах суд апеляційної інстанції, постановляючи ухвалу про залишення апеляційної скарги Товариства без руху, а в подальшому повертаючи апеляційну скаргу ТОВ "Аббакор Трейд" на ухвалу суду про відмову у прийнятті до розгляду заяви про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення, що за своєю правовою природою є вимогою про забезпечення виконання судового рішення (встановлення судового контролю), помилково не врахував наведеного вище, у зв`язку з чим допустив порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали від 15.04.2026.

Доводи касаційної скарги знайшли своє підтвердження.

5.6. Враховуючи спірний характер правовідносин сторін, наведена міра обґрунтування даного судового рішення є достатньою у світлі конкретних обставин справи, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Колегія суддів касаційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин у процесуальному сенсі.

6. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

6.1. Доводи скаржника за результатами касаційного розгляду знайшли своє підтвердження з мотивів, викладених у розділі 5 цієї постанови.

6.2. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Відповідно до частини шостої статті 310 ГПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

6.3. За таких обставин Суд вважає за необхідне задовольнити касаційну скаргу, оскаржуване судове рішення скасувати, а справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
7. Судові витрати

7.1. Оскільки оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа передається для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження в суді апеляційної інстанції, розподіл судових витрат у справі, у тому числі й судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 310, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аббакор Трейд" задовольнити.

2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2026 у справі №911/889/25 скасувати, а справу передати до Північного апеляційного господарського суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Аббакор Трейд" на ухвалу Господарського суду Київської області від 25.03.2026 у справі № 911/889/22.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Студенець

Судді С. Бакуліна

О. Кролевець