Справа № 761/23814/25
Провадження № 2/761/2758/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Фролової І.В.,
секретаря судового засідання - Коломійця А.Д., 
за участю:
представника позивача -    ОСОБА_1 ,
представника відповідача -    ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРУХА УКРАЇНА», ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРУХА УКРАЇНА», ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації.
У позовній заяві просила суд:
1) Визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права ОСОБА_3 інформацію, яка поширена Товариством з обмеженою відповідальністю «Труха Україна» (код ЄДРПОУ: 45375684) та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в Telegram-каналі «Труха Київ» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_19, a caмe: «У Києві знову гучний корупційний скандал - СБУ викрила схему, за якою з бюджету КМДА викрали майже 60 мільйонів гривень, виділених на допомогу тяжкохворим. Схема стала можливою під керівництвом заступника київського міського голови, куратора Департаменту соціальної та ветеранської політики ОСОБА_3, яка забезпечила умови для реалізації цієї корупційної схеми, контролювала фінансові потоки та покривала дії виконавців. Вона як куратор Департаменту соціальної та ветеранської політики мала повний контроль над фінансовими потоками та процесами, відповідала за розподіл коштів і створила умови для виведення десятків мільйонів гривень на рахунки підставних компаній.»;
2) Визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права ОСОБА_3 інформацію, яка поширена Товариством з обмеженою відповідальністю «Труха Україна» (код ЄДРПОУ: 45375684) та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в Telegram-каналі «Труха » Україна» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 викрила схему, за якою з бюджету КМДА викрали майже 60 млн грн, виділених на допомогу тяжкохворим. Умови для схеми забезпечила заступниця мера, куратор Департаменту соціальної та ветеранської політики ОСОБА_3 . Вона контролювала фін. потоки, покривала дії виконавців, відповідала за розподіл коштів і виведення десятків млн грн на рахунки підставних компаній.»
3) Зобов?язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Труха Україна» (код ЄДРПОУ: 45375684) та ОСОБА_4 опублікувати в Telegram-каналі « Труха Київ » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 та в Telegram-каналі «Труха Україна » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 дописи із заголовком «Спростування недостовірної інформації щодо ОСОБА_3 » із викладенням вступної та резолютивної частини рішення суду у даній справі без власного коментування Відповідачами ухваленого рішення, здійснивши вимкнення коментарів для підписників/користувачів Telegram під даним дописом.
Свою позовну заяву обґрунтовує тим, що з 11 грудня 2018 року є заступницею голови Київської міської державної адміністрації з питань здійснення самоврядних повноважень.
21 березня 2025 року та 22 березня 2025 року в Telegram-каналі «Труха Київ» опубліковано дописи, за якими СБУ викрила схему, за якою з бюджету КМДА викрали майже 60 мільйонів гривень, виділених на допомогу тяжкохворим. Така схема стала можливо під керівництвом заступника київського міського голови, куратора Департаменту соціальної та ветеранської політики ОСОБА_3, яка забезпечила умови для реалізації корупційної схеми, контролювала фінансові потоки та покривала дії виконавців. 
За змістом даних дописів вказується, що на допомогу невиліковно хворим виділялося по 55 тисяч гривень, з яких лише 5 тисяч отримувались адресатами. Решта грошей йшла на купівлю елітних автомобілів і нерухомості.
ОСОБА_3 вважає вказану інформацію недостовірною та такою, що наносить шкоду її честі, гідності та діловій репутації, а відтак має бути визнана недостовірною та спростована відповідачами.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 червня 2025 року було відкрито провадження у справі, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
22 грудня 2025 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому ОСОБА_4 зазначає, що ОСОБА_3 не надано належних та достовірних доказів того, що саме визначена нею у якості відповідача особа є відповідальною за публікації у мессенджері "Telegram" інформації, яку позивач вважає недостовірною та просить спростувати.
У відзиві відповідач також заперечує факт належності йому веб-сайту/веб-сторінки, на яких, як стверджує позивач, розміщено оспорювану інформацію.
Окрім того, ОСОБА_4 вважає, що висновок про те, що оспорювана інформація є стверджувальним висловлюванням, помилковий, адже така інформація є висвітленням думки автора.
10 березня 2026 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якому ОСОБА_3 вказує, що факт належності Telegram-каналу ОСОБА_4 підтверджується публікаціями з веб-сайту "Вікпедія" під назвою "Труха України" та " ОСОБА_4 , розслідуванням інтернет-видання "ҐРУНТ" під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_20”, публікацією на веб-сайті інтернет-видання “Коротко про КР.UA " під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_22” від 27 січня 2026 року , статтею інформаційного агентства "УНІАН" від 17 жовтня 2025 року під заголовком “ІНФОРМАЦІЯ_24 ", статтею на вебсайті "Гордон" під заголовком " ІНФОРМАЦІЯ_23" від 09 листопада 2023 року , відеозаписом інтерв?ю на YouTube-каналі “ІНФОРМАЦІЯ_25 " від 06 листопада 2023 року під заголовком " ІНФОРМАЦІЯ_21", відеороликом на YouTube-каналі “Труха Live " від 15 лютого 2024 року під заголовком "ІНФОРМАЦІЯ_26 ", фотографією на Facebook-сторінці " ОСОБА_9 " від 30 вересня 2025 року , відеозаписом на Facebook-сторінці " ОСОБА_10 " від ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільною публікацією в соціаьній мережі Instagram на сторінках " ОСОБА_11 " та " ОСОБА_9 " від 28 серпня 2024 року з підписом "Засновник Telegram-каналу "Труха" ОСОБА_9 , несподіваним відкриттям стало те, що ми обидва в минулому були хореографами!", публікацією в Telegram-каналі "Труха Україна" від 08 серпня 2025 року. Окрім того, як зазначає позивач, факт приналежності Telegram-каналу "Труха Україна" ОСОБА_4 підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
ОСОБА_3 також вказує, що факт нібито організації нею схеми з розтрати/привласнення/виведення бюджетних коштів може бути перевірений на предмет відповідності дійсності, а відтак поширена інформація не може бути оціночним судженням.
01 квітня 2026 року на адресу суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, за яким ОСОБА_4 вказує, що позивачем не доведено, що він є належним відповідачем у даній справі.
Відповідач також зазначає, що публікації, на які посилається позивач як на докази того, що ОСОБА_4 є власником Telegram-каналу "Труха Україна", розміщені не на офіційних веб-сайтах органів державної влади чи інших державних установ, а тому вказані публікації не відносяться до категорії обставин, що не потребують доказування.
ОСОБА_4 також вважає, що оспорювана ОСОБА_3 інформація становила суспільний інтерес у березні 2025 року та є критикою публічної особи, яка висловлена у формі оціночного судження, а тому не підлягає судовому захисту.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги просив задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору суд по суті встановив. 
За змістом ч.ч.1, 2, 3, 4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).
Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України.
Дослідивши матеріали справи, судом було встановлено наступне.
11 грудня 2018 року розпорядженням Київського міського голови Віталія Кличка №838 ОСОБА_3 призначено на посаду заступниці голови Київської міської державної адміністрації з питань здійснення самоврядних повноважень.
21 березня 2025 року в Telegram-каналі «Труха Київ » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_19 опубліковано допис наступного змісту: "У Києві знову гучний корупційний скандал - СБУ викрила схему, за якою з бюджету КМДА викрали майже 60 мільйонів гривень, виділених на допомогу тяжкохворим. Схема стала можливо під керівництвом заступника київського міського голови, куратора Департаменту соціальної та ветеранської політики ОСОБА_3, яка забезпечила умови для реалізації корупційної схеми, контролювала фінансові потоки та покривала дії виконавців. Вона як куратор Департаменту соціальної та ветеранської політики мала повний контроль над фінансовими потоками та процесами, відповідала за розподіл коштів і створила умови для виведення десятків мільйонів гривень на рахунки підставних компаній.
На допомогу невиліковно хворим щомісяця виділялося по 55 тисяч гривень - але до хворих доходило лише близько 5 тисяч. Решта йшла на купівлю елітних автомобілів і нерухомості.
Щоб реалізувати цю схему, уклали договір з фірмою-підрядником на суму 149 мільйонів гривень. Ці кошти мали піти на безкоштовне медичне обслуговування, придбання ліків та продуктів для тяжкохворих киян. Натомість майже третину бюджету витратили на преміальні авто та елітну нерухомість.
Наразі всім чотирьом фігурантам схеми повідомлено про підозру за кількома статтями Кримінального кодексу України: ч. 5 ст. 191 (привласнення або розтрата майна в особливо великих розмірах організованою групою); ч. 4 ст. 190 (шахрайство у великих розмірах); ч. 2, 3 ст. 358 (підроблення документів, використання підроблених документів).
Зловмисникам загрожує до 12 років позбавлення волі. СБУ провела комплексні заходи у Києві та Київській області під процесуальним керівництвом Київської міської прокуратури.»
ІНФОРМАЦІЯ_1 в Telegram-каналі «Труха Україна» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_17 опубліковано допис, наступного змісту: «У Києві новий корупційний скандал. СБУ викрила схему, за якою з бюджету КМДА викрали майже 60 млн грн, виділених на допомогу тяжкохворим. 
Умови для схеми забезпечила заступниця мера, куратор Департаменту соціальної та ветеранської політики ОСОБА_3. Вона контролювала фін. потоки, покривала дії виконавців, відповідала за розподіл коштів і виведення десятків млн грн на рахунки підставних компаній.
На допомогу невиліковно хворим щомісяця виділялося по 55 тисяч грн, але до них доходило близько 5 тисяч. Для схеми, уклали договір з фірмою-підрядником на 149 млн грн., які мали піти на безкоштовне медичне обслуговування, ліки а продукти для тяжкохворих киян. Та майже третину витратили на преміальні авто і нерухомість.
Наразі всім 4 фігурантам схеми повідомлено про підозру за кількома статтями ККУ: ч. 5 ст. 191 (привласнення або розтрата майна в особливо великих розмірах організованою групою); ч. 4 ст. 190 (шахрайство у великих розмірах); ч. 2, 3 ст. 358 (підроблення документів, використання підроблених документів).
Зловмисникам загрожує до 12 років позбавлення волі. СБУ провела комплекси заходи у Києві та області під процесуальним керівництвом прокуратури.».
ОСОБА_3 вважає вказану інформацію недостовірною та такою, що наносить шкоду її честі, гідності та діловій репутації, а відтак має бути визнана недостовірною та спростована відповідачами.
Щодо позовних вимог суд дійшов наступних висновків.
Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
За змістом статті 201 ЦК України честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.
Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.
Фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації (частина перша статті 299 ЦК України).
Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.
Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.
Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.
Пунктом 4 Постанови Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи визначено, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. 
Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. 
Згідно з пунктом 18 Постанови Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. 
Як вбачається зі звіту за результатами проведеної фіксації та дослідження змісту вебсторінок у мережі Інтернет №148/2025-3В від 29 травня 2025 року, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр компетенції з формуванням доказів у мережі Інтернет "ВЕБ-ФІКС"», було зафіксовано і досліджено зміст публікацій у Telegram-каналах «Труха Київ» (ІНФОРМАЦІЯ_19) та «Труха Україна» (ІНФОРМАЦІЯ_17).
Вказані публікації від 21 травня 2025 року та 22 травня 2025 року відповідно містять інформацію наступного змісту: "У Києві знову гучний корупційний скандал - СБУ викрила схему, за якою з бюджету КМДА викрали майже 60 мільйонів гривень, виділених на допомогу тяжкохворим. Схема стала можливо під керівництвом заступника київського міського голови, куратора Департаменту соціальної та ветеранської політики ОСОБА_3, яка забезпечила умови для реалізації корупційної схеми, контролювала фінансові потоки та покривала дії виконавців. Вона як куратор Департаменту соціальної та ветеранської політики мала повний контроль над фінансовими потоками та процесами, відповідала за розподіл коштів і створила умови для виведення десятків мільйонів гривень на рахунки підставних компаній.
На допомогу невиліковно хворим щомісяця виділялося по 55 тисяч гривень - але до хворих доходило лише близько 5 тисяч. Решта йшла на купівлю елітних автомобілів і нерухомості.
Щоб реалізувати цю схему, уклали договір з фірмою-підрядником на суму 149 мільйонів гривень. Ці кошти мали піти на безкоштовне медичне обслуговування, придбання ліків та продуктів для тяжкохворих киян. Натомість майже третину бюджету витратили на преміальні авто та елітну нерухомість.
Наразі всім чотирьом фігурантам схеми повідомлено про підозру за кількома статтями Кримінального кодексу України: ч. 5 ст. 191 (привласнення або розтрата майна в особливо великих розмірах організованою групою); ч. 4 ст. 190 (шахрайство у великих розмірах); ч. 2, 3 ст. 358 (підроблення документів, використання підроблених документів).
Зловмисникам загрожує до 12 років позбавлення волі. СБУ провела комплексні заходи у Києві та Київській області під процесуальним керівництвом Київської міської прокуратури.»
Згідно з пунктом 15 Постанови Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
Разом з тим, розглядаючи справи вказаної категорії, національні суди мають враховувати необхідність дотримання балансу між захистом репутації особи та правом на свободу вираження поглядів. 
Так, відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Згідно із статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.
Свобода вираження поглядів, гарантована пунктом 1 статті 10 Конвенції, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов реалізації кожної особи. Такими є вимоги плюралізму, терпимості й широти поглядів, без яких «демократичне суспільство» неможливе.
У своїй практиці ЄСПЛ розрізняє факти та оціночні судження. Якщо існування фактів може бути підтверджене, то правдивість оціночних суджень не піддається доведенню.
Вимога довести правдивість оціночних суджень є нездійсненною і порушує свободу висловлювання думки як таку, що є фундаментальною частиною права, яке охороняється статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення у справі «Лінгенс проти Австрії» від 8 липня 1986 р.).
Щоб розрізнити твердження щодо фактів та оціночні судження необхідно враховувати обставини справи та загальний тон висловлювань (рішення ЄСПЛ у справі «Бразільє проти Франції» від 11 квітня 2006 р.), оскільки судження з питань, які становлять суспільний інтерес, можуть на цій підставі становити оціночні судження, а не твердження щодо фактів (рішення ЄСПЛ «Патурель проти Франції» від 22 грудня 2005 р., «ТОВ «Інститут економічних реформ» проти України» від 2 червня 2016 р.).
Таким чином, з наведених положень чинного законодавства та усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що судження має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки, і пов?язане із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування.
У свою чергу, фактичне твердження - це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт - це явище об?єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Ураховуючи те, що факт, сам по собі, є категорією об?єктивною, незалежною від думок і поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом.
Отже, виходячи з викладеного, при вирішенні спору, предметом якого є захист честі, гідності та ділової репутації шляхом спростуванням відомостей, що були поширені у тому числі за допомогою мережі Інтернет, ключовим є чітке розмежування між констатацією фактів та оціночними судженнями у інформації, що викладалася у спірній публікації. У той час як наявність фактів може бути продемонстровано, достовірність оціночних суджень не піддається доведенню.
У публікаціях від 21 травня 2025 року та 22 травня 2025 року в Telegram-каналі "Труха Київ" та "Труха Україна" відповідно вказується, що ОСОБА_3 забезпечила умови для реалізації корупційної схеми, внаслідок якої з бюджету КМДА викрали майже 60 мільйонів гривень, виділених на допомогу тяжкохворим, а чотирьом фігурантам схеми повідомлено про підозру за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених Кримінальним кодексом України, а саме: ч. 5 ст. 191 КК України; ч. 4 ст. 190 КК України; ч. 2, 3 ст. 358 КК України.
Наведене зумовлює необхідність аналізу правовогу змісту вказаних понять для встановлення того, чи мають поширені відомості фактологічний характер.
Суд зауважує, що згідно з ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 5 ст. 191 КК України привласнення чи розтрата чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні, вчинені в особливо великих розмірах або організованою групою, - караються позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.
Відповідно до ч. 4 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) - карається позбавленням волі на строк від трьох до восьми років.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 358 КК України складання чи видача працівником юридичної особи незалежно від форми власності, який не є службовою особою, складання чи видача приватним підприємцем, аудитором, експертом, спеціалістом, оцінювачем, адвокатом, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем або іншою особою, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних чи адміністративних послуг, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення або надають певні права чи звільняють від обов`язків, підроблення з метою використання або збуту посвідчень, інших офіційних документів, що складені у визначеній законом формі та містять передбачені законом реквізити, виготовлення підроблених офіційних печаток, штампів чи бланків з метою їх збуту або їх збут чи збут завідомо підроблених офіційних документів, у тому числі особистих документів особи, - караються штрафом до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк.
Дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, - караються обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.
Згідно зі ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Вказане положення ст. 62 Конституції України деталізується і в кримінальному процесуальному законодавстві. Так, відповідно до ч. 1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
У рішенні по справі "Бембер проти Німеччини" Європейський суд з прав людини вказав, що презумпція невинуватості буде порушена, якщо судове рішення або заява державної посадової особи щодо особи, обвинуваченої у кримінальному злочині, відображає думку про її винуватість до того, як її провину було доведено відповідно до закону. 
Відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені законом України про кримінальну відповідальність.
Станом на дату ухвалення рішення по справі про наявність обвинувального вироку суду, суду не відомо.
Також суд зауважує, що відповідно до відповіді на адвокатський запит, наданої листом Офісу Генерального прокурора №25/3.634 від 09 травня 2025 року, наявність в Єдиному реєстрі досудових розслідувань кримінальних проваджень стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , як підозрюваної, не виявлено.
Оцінюючи зміст публікацій в Telegram-каналах «Труха Київ» та «Труха Україна», суд зазначає, що поширена інформація не є вираженням суб`єктивної думки, критичного погляду, переконань чи особистого ставлення автора публікації, які б відображали його внутрішній психологічний стан (віру, впевненість чи сумнів). Навпаки, висловлювання сформульовані у стверджувальній формі як чітка констатація конкретних життєвих обставин та подій, що відбулися у певному місці та часі.
На основі наведеного суд доходить висновку, що твердження про викрадення конкретної грошової суми (майже 60 мільйонів гривень), цільове призначення цих коштів (допомога тяжкохворим), створення умов для цього певною особою, а також повідомлення про підозру конкретним особам за визначеними статтями Кримінального кодексу України, є за своєю природою твердженнями про факти, а не оціночними судженнями. Вказані відомості описують явища об`єктивної дійсності, наявність або відсутність яких можна перевірити та встановити за допомогою належних і допустимих доказів.
Оскільки поширена в Telegram-каналах «Труха Київ» та «Труха Україна» інформація пов`язує діяльність ОСОБА_3 із привласненням та розтрата чужого майна; шахрайством; підробленням документів, а також містять вказівку на фактичне повідомлення про підозру, суд звертає увагу, що кваліфікація даних тверджень як оціночних суджень є неможливою, оскільки вони мають чітко виражений фактологічний характер.
Таким чином, суд констатує, що оспорювані висловлювання у публікаціях від 21 березня 2025 року та від 22 березня 2025 року є фактичними твердженнями, обов`язок доказування достовірності яких покладається на сторону відповідача, а доводи про їх оціночний характер не підтверджені належними та допустимими доказами у справі.
Згідно з п. 12 постанови Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.
Належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник вебсайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.
Згідно з пунктом 5 статті 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» власник вебсайту - особа, яка є володільцем облікового запису та встановлює порядок і умови використання вебсайту. За відсутності доказів іншого власником вебсайту вважається реєстрант відповідного доменного імені, за яким здійснюється доступ до вебсайту, і (або) отримувач послуг хостингу.
Відповідно до п.  15 ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» власник веб-сайту - особа, яка є володільцем облікового запису та встановлює порядок і умови використання веб-сайту. За відсутності доказів іншого, власником веб-сайту вважається реєстрант відповідного доменного імені, за яким здійснюється доступ до веб-сайту, та/або отримувач послуг хостингу.
Отже, автором публікацій у Telegram-каналі є відповідно його власник (творець чи адміністратор), який незалежно від власника самої платформи Telegram розміщує інформацію на такій вебсторінці та управляє нею за допомогою відповідного облікового запису.
Як вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновником та кінцевим бенефіціарним власником Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРУХА УКРАЇНА» є ОСОБА_4 .
Вирішуючи питання про коло суб`єктів, на яких покладається цивільно-правовий обов`язок щодо спростування недостовірної інформації, суд виходить із того, що належними співвідповідачами у даній справі є як Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРУХА УКРАЇНА», так і ОСОБА_4 з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 92 Цивільного кодексу України, юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. 
За змістом статті 277 ЦК України, спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка її поширила.
Вирішуючи питання про коло суб`єктів, на яких покладається цивільно-правовий обов`язок щодо спростування недостовірної інформації, суд виходить із того, що належними співвідповідачами у даній справі є як Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРУХА УКРАЇНА», так і ОСОБА_4 з огляду на наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 29 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" загальні збори учасників є вищим органом товариства.
Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_4 перебуває на посаді директора товариства, а тому наділений повнотою повноважень щодо формування волі юридичної особи та безпосереднього керівництва її поточною діяльністю.
Окремо суд зауважує, що у судовому засіданні 19 травня 2026 року судом було досліджено інтерв`ю, проведені з ОСОБА_4 , в яких останній не заперечував стосовно приналежності йому Telegram-каналів «Труха Україна» та «Труха Київ».
На основі наведеного суд зауважує, що визнання ОСОБА_4 під час інтерв`ю факту приналежності йому вказаних інформаційних ресурсів, у сукупності з доведеним фактом поширення інформації від імені ТОВ «ТРУХА», є належним та достатнім підтвердженням статусу обох відповідачів як співвласників облікового запису та авторів публікацій. Відтак, обов`язок щодо спростування відомостей покладається на них спільно.
Таким чином, суд доходить до висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРУХА УКРАЇНА» як суб`єкт, від імені якого здійснюється адміністрування Telegram-каналів «Труха Україна» та «Труха Київ» та ОСОБА_4 як єдиний засновник товариства, що здійснює повний контроль за його діяльністю, є належними співвідповідачами у справі, а тому обов`язок щодо спростування поширеної недостовірної інформації у встановлений судом спосіб покладається на них спільно, адже ОСОБА_4 наділений повнотою повноважень щодо формування волі юридичної особи та одноосібного ухвалення рішень від її імені. Відтак, діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРУХА УКРАЇНА» та визначення порядку використання належних товариству цифрових і інформаційних ресурсів, зокрема, Telegram-каналу, безпосередньо зумовлені рішеннями та волевиявленням його єдиного засновника.
За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Щодо розподілу судових витрат, суд дійшов наступних висновків.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захистити себе у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України).
Оскільки позовні вимоги були задоволені у повному обсязі, судові витрати, понесені ОСОБА_3 підлягають відшкодуванню відповідачами.
Понесені позивачем витрати у розмірі 54 264, 80 грн. складаються з наступного.
Оплата судового збору - 4844 гривні 80 копійок, що підтверджується квитанціями про оплату судового збору №1325/з1 від 06 червня 2025 року та від 09 червня 2025 року; оплата за виконання Центром компетенції УПНА Звіту за результатами проведеної фіксації і дослідження веб-сторінок у Інтернет №148/2025-3В від 29 травня 2025 року - 5220 гривень 00 копійок, що підтверджується рахунком на оплату №1-10285 від 16 травня 2025 року, квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №2.142676309.1 від 21 травня 2025 року, актом наданих послуг №?4-53/2025 від 04.06.2025 та витягом з особистого кабінету адвоката Ельвіри Лазаренко в Центрі компетенції УЦПНА щодо інформації про замовлення № 10285 від 16 травня 2025 року; ??оплата за виконання Центром компетенції УЦПНА довідки про власника Telegram-каналу «Труха Київ» №99/2025-Д від 04 червня 2025 року - 2100 гривень 00 копійок, що підтверджується рахунком на оплату №2-10131 від 16 травня 2025 року, квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №1325/31 від 20 травня 2025 року, актом наданих послуг №4-53/2025 від 04 червня 2025 року та витягом з особистого кабінету адвоката Ельвіри Лазаренко в Центрі компетенції УПНА щодо інформації про замовлення № 10131 від 16 травня 2025 року; ??оплата за виконання Центром компетенції УПНА довідки про власника Telegram-каналу «Труха Україна» №?87/2025-Д від 27.05.2025 - 2100 гривень 00 копійок, що підтверджується рахунком на оплату №2-10115 від 06 травня 2025 року, платіжною інструкцією № 2.131428437.1, актом наданих послуг №1-116/2025 від 27 травня 2025 року; оплата професійної правничої допомоги у розмірі 40 000, 00 грн., що підтверджується договором про надання правової допомоги №28/03-1 від 28 березня 2025 року, додатковою угодою №3 до договору про надання правової допомоги №28/03-1, рахунком на оплату №25/06 від 25 червня 2025 року, квитанцією до платіжної інструкції про переказ готівки від 26 червня 2025 року та актом приймання-передачі наданих послуг по договору №28/03-1.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у розмірі 54 264, 80 грн.
На підставі Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, .ст. 15, 23, 201, 275, 277, 297, 299 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 55, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 352 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРУХА УКРАЇНА», ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації - задовольнити у повному обсязі.
Визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права ОСОБА_3 інформацію, яка поширена Товариством з обмеженою відповідальністю «Труха Україна» (код ЄДРПОУ: 45375684) та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в Telegram-каналі «Труха Київ» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_19, a caмe: «У Києві знову гучний корупційний скандал - СБУ викрила схему, за якою з бюджету КМДА викрали майже 60 мільйонів гривень, виділених на допомогу тяжкохворим. Схема стала можливою під керівництвом заступника київського міського голови, куратора Департаменту соціальної та ветеранської політики ОСОБА_3, яка забезпечила умови для реалізації цієї корупційної схеми, контролювала фінансові потоки та покривала дії виконавців. Вона як куратор Департаменту соціальної та ветеранської політики мала повний контроль над фінансовими потоками та процесами, відповідала за розподіл коштів і створила умови для виведення десятків мільйонів гривень на рахунки підставних компаній.»;
Визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права ОСОБА_3 інформацію, яка поширена Товариством з обмеженою відповідальністю «Труха Україна» (код ЄДРПОУ: 45375684) та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в Telegram-каналі «Труха » Україна» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 викрила схему, за якою з бюджету КМДА викрали майже 60 млн грн, виділених на допомогу тяжкохворим. Умови для схеми забезпечила заступниця мера, куратор Департаменту соціальної та ветеранської політики ОСОБА_3 . Вона контролювала фін. потоки, покривала дії виконавців, відповідала за розподіл коштів і виведення десятків млн грн на рахунки підставних компаній.»
Зобов?язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Труха Україна» (код ЄДРПОУ: 45375684) та ОСОБА_4 опублікувати в Telegram-каналі « Труха Київ » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 та в Telegram-каналі « Труха Україна » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 дописи із заголовком «Спростування недостовірної інформації щодо ОСОБА_3 » із викладенням вступної та резолютивної частини рішення суду у даній справі без власного коментування Відповідачами ухваленого рішення, здійснивши вимкнення коментарів для підписників/користувачів Telegram під даним дописом.
Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРУХА УКРАЇНА», ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 54 264, 80 грн.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Реквізити сторін:
ОСОБА_3 , адреса місця реєстрації - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРУХА Україна», адреса місцезнаходження - м. Київ, просп. Берестейський, буд. 11-Б, прим.18, код ЄДРПОУ 45375684,
ОСОБА_4 , адреса - АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повний текст рішення виготовлений 26 травня 2026 року.

Суддя: