Справа № 589/5807/24 
Провадження № 2-а/589/45/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року 

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області в особі головуючого судді Прачук О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить суд скасувати постанову № 4431 від 16.10.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП. 
В обґрунтування позову зазначив, що 10 жовтня 2024 року він був доставлений працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення облікових даних. Під час уточнення облікових даних з`ясувалось, що у військово-обліковому документі ОСОБА_1 був відсутній запис про проходження військово-лікарської комісії, що є порушенням пп.3.2 п. 3 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008, абз.3 п.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». 
Вказану постанову позивач вважає незаконною та необґрунтованою, оскільки жодного умислу, спрямованого на ухилення від виконання положень чинного законодавства він не мав. Про наявність вказаної постанови та штрафу позивач дізнався вже після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження. Оскільки постанова була винесена без участі позивача, то останньому не роз`яснювалися його права, він був позбавлений можливості ознайомитися з матеріалами справи, заявити клопотання. Крім того, в порушення вимог абз.2 п.п. 3.1 п. 3 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008, йому не було надано направлення та повістка на проходження медичного огляду ВЛК. Враховуючи наведене, просить суд визнати протиправною та скасувати вказану постанову.
11.03.2025 року представником відповідача було подано до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування своїх заперечень щодо позову останній зазначає, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було роз`яснено та доведено його права та обов`язки, а також повідомлено дату та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, про що свідчить його підписи в протоколі. При цьому, позивач не скористався своїм правом заявити клопотання, надати докази, скористатися правовою допомогою, надати клопотання про відкладення розгляду справи. Тому при винесенні постанови, відповідачем було дотримано вимоги ч. 1 ст. 268 КУпАП та порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Крім того, зазначив, що при перевірці у військовозобов`язаного ОСОБА_1 не було актуальних даних щодо стану його здоров`я, встановлених ВЛК, що свідчить про правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. Вважають заявлені позовні вимоги позивача безпідставними, а тому у задоволенні позову просять відмовити. 
Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, не надходили.
Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 
Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що 10 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_1 був складений протокол № 4431 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме про те, що при перевірці документів був відсутній запис про проходження військово-лікарської комісії у військово-обліковому документі у військовозобов`язаного ОСОБА_1 , 1981 року народження, що є порушенням пп.3.2 п. 3 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008, абз.3 п.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Порушення допущено в особливий період.
Крім того, із протоколу вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України, а також права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, які перелічені в протоколі, та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 16.10.2024р. о 10 год. 00 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 . Копія протоколу вручена позивачу, про що свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення.
16.10.2024 постановою № 4431 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 . ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що при перевірці документів був відсутній запис про проходження військово-лікарської комісії у його військово-обліковому документі, що є порушенням пп.3.2 п. 3 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008, абз.3 п.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час дії особливого періоду.
Відповідно до ч. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
За приписами статті 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Частина 3 ст. 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність з порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.
Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) згідно із статтею 235 КУпАП, розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України), врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 року за № 36/41381 (далі Інструкція).
Між тим за вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Крім того, при скаденні протоколу та винесенні постанови про адміністративне правопорушення відповідач посилається на порушення позивачем вимог абз.3 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно з якими громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а також на порушення вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008, щодо проходження медичного огляду військовозобов`язаних.
Віповідно до останнього нормативно-правового припису повторний медичний огляд військовозобов`язаних проводиться один раз на 5 років ВЛК районних, міських ТЦК та СП. Офіцери запасу підлягають повторному медичному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу - у разі зміни призначення. Військовозобов`язані, які в мирний час були призначені на комплектування військових частин (установ) з врученням мобілізаційних розпоряджень під час мобілізаційного розгортання Збройних Сил України та інших військових формувань, призиваються на військову службу під час мобілізації, на особливий період за результатами раніше пройдених медичних оглядів та їх опитування про наявність або відсутність скарг на стан здоров`я. Військовозобов`язані, у яких відсутні скарги на стан здоров`я, на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду не направляються.
У свою чергу, відповідно до п.3.1 ч.3 розділу ІІ зазначеного Положення, медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП, начальників центрів рекрутингу Збройних Сил України, на підставі направлення, яке формується в електронній формі засобами Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, або у паперовій формі за формою, наведеною у додатку 11 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560.
Доказів щодо прийняття такого рішення керівником ТЦК та СП про направлення позивача на проходження військово-лікарської комісії, а також видачі йому такого направлення, відповідачем надано не було. Як і не було повістки щодо направлення позивача для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно встановити наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).
Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п.4.1).
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.
Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а.
Суд зазначає, що відповідач, ухвалюючи оскаржувану постанову в порушення статтей 252, 256, 280 КУпАП, не надав належну оцінку всім обставинам справи у їх сукупності та не навів належного обґрунтування щодо порушення вимог п. 3.2 ч. 3 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, ч. 3 п. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в матеріалах справи відсутні достатні належні та допустимі докази вини позивача, постанова носить поверхневий і загальний характер.
З урахуванням вищенаведеного, оскільки тягар доказування цих обставин покладений саме на ІНФОРМАЦІЯ_3 , як суб`єкта владних повноважень, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, суд приходить до висновку про необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки відповідачем допущено неповноту розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, та вина позивача не доведена вагомими, чіткими і узгодженими між собою доказами, і всі сумніви мали трактуватися на користь особи.
Таким чином оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення слід скасувати, як неправомірну та безпідставну. При цьому, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.
Крім того, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень сплачений позивачем судовий збір у розмірі 605,60 грн, відповідно до приписів ст. 139 КАС.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.77, 243, 246, 250, 286 КАС України, суд,- 

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.
Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 4431 від 16 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 17 000 грн по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 605,60 грн.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.  

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області       О.В.Прачук