справа № 399/186/26
провадження № 2/399/271/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2026 року смт Онуфріївка
Суддя Онуфріївського районного суду Кіровоградської області Шульженко В.В. розглянувши в порядку письмового спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
встановив:
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором № 198427714 від 07.02.2022 у розмірі 13488,75 грн. та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2662,40 грн. і витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.
Позов обґрунтовано тим, що 07.02.2022 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 198427714 на суму 6000,00 грн. 
Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV3A24Q. 
У позові зазначено, що відповідач з метою отримання кредиту самостійно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт первісного кредитора - www.moneyveo.ua, зареєструвався на даному сайті, створивши Особистий кабінет позичальника, за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора заповнив та подав Заявку на отримання грошових коштів в кредит, в якій вказав свої персональні дані та зазначено подальший послідовний перелік дій які були виконані відповідачем.
Отже, саме відповідач ініціював укладення Кредитного договору, оформивши Заявку на сайті первісного кредитора, підписавши Кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету Кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не був би укладений.
Одночасно з підписанням Кредитного договору, первісний кредитор відправив на електронну адресу, вказану відповідачем у Заявці, електронного листа з повідомленням про успішне підписання Кредитного договору та вкладеним у нього примірником електронного Кредитного договору, у формі, що унеможливлює зміну його змісту. 
Кредитний договір укладено відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. 
Отже, у Кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов Кредитного договору в тому числі щодо розміру кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки.
Позивачем доведено факт укладення Кредитного договору між первісним кредитором та відповідачем. 
Згідно з умовами Кредитного договору, первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання та надав відповідачу грошові кошти у сумі 6000,00 шляхом перерахування через банк провайдер. Проте, в подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 10750,00 грн.
Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі, що підтверджується Платіжним дорученням. Додатково, на підтвердження даного факту до позовної заяви додаються довідка та письмові пояснення первісного кредитора.
Щодо переходу права вимоги за Кредитним договором до позивача зокрема зазначено.
28.11.2018 між первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28/1118-01 (далі – Договір факторингу 1). У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1. 
Первісний кредитор та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на виконання Договору факторингу 1 підписали Реєстр прав вимоги № 175 від 05.05.2022, за яким від первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 
30.10.2023 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 30/1023-01.
ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на виконання Договору факторингу 2 підписали Реєстр прав вимоги № 2 від 20.12.2023 до Договору факторингу 2, за яким від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 
11.07.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем укладено Договір факторингу № 11/07/25-Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором.
Відповідно до Реєстру Боржників № Б/Н від 14.07.2025 за Договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 13488,75 грн.
Укладання договорів факторингу між первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до виникнення кредитних правовідносин з позичальниками не можуть ставити під сумнів відступлення прав вимоги за такими договорами факторингу новому кредитору, оскільки станом на момент укладення подібних кредитних договорів договори факторингу були чинними. 
При цьому, право вимоги по Кредитному договору відступлено первісним кредитором на користь ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», а в подальшому позивачу на підставі Реєстрів прав вимоги (Реєстрів Боржників/ Акту прийому-передачі Реєстру Боржників), які оформлені належним чином та саме з дати підписання Реєстрів прав вимоги, тобто вже після укладення Кредитного договору.
Крім того, додатковими угодами до договорів факторингу, строк дії договорів факторингу було продовжено, водночас умовами договору факторингу передбачалося, що перехід права вимоги здійснюється саме в момент підписання відповідного Реєстру права вимоги, а не з дати укладення Договору факторингу. Витяги з Реєстрів прав вимоги про передачу права вимоги, додаються до позовної заяви, та є належними доказами щодо ланцюга відступлень права вимоги по Кредитному договору до позивача.
У період відступлень права грошової вимоги до відповідача по Кредитному договору між кредиторами, розмір суми боргу за Кредитним договором на момент чергового відступлення права вимоги зазначався у Реєстрах прав вимог (Реєстрі боржників). Витяги з кожного Реєстру прав вимог (Реєстру боржників) відповідно до якого відступалося право вимоги по Кредитному договору додані до позовної заяви. 
Розрахунки заборгованості, підготовлені первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за Кредитним договором за відповідні періоди перебування прав вимог у первісного кредитора та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відповідно наведено у додатках до позовної заяви.
ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивач не здійснювали жодних нарахувань за Кредитним договором. 
У період перебування права вимоги у ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» зі сторони відповідача не здійснювалося погашення заборгованості за Кредитним договором. 
Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за Кредитним договорам.
Згідно з умовами Кредитного договору відповідач зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному Кредитним договором.
Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та не повертав наданий йому кредит в строки, передбачені Кредитним договором.
Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором, становить – 13488,75 грн, яка складається з: 10750,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 2738,75 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 0,00 грн – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Дана сума також підтверджується випискою з особового рахунку на період 14.07.2025 - 26.12.2025.
Ухвалою суду від 03.03.2026 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Клопотання про витребування доказів, задоволено частково. Постановлено витребувати в Банка-емітента АТ "СЕНС БАНК" інформацію зазначену в ухвалі.
Ухвалою суду від 21.04.2026 у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів відмовлено.
13.04.2026 відповідачем через систему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву в якому остання зазначила, що не погоджується із позовними вимогами позивача та вважає їх необґрунтованими з тих підстав, що: позивачем не надано належних та допустимих доказів укладення між нею та первісним кредитором кредитного договору, а також доказів отримання останньою грошових коштів саме в рамках кредитних правовідносин; не доведено належним чином розмір заборгованості, порядок її нарахування, а також правові підстави для нарахування відсотків, штрафних санкцій та інших платежів. Відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності. Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність становить три роки. Зазначала, що як вбачається з матеріалів справи, останні можливі дії (зарахування коштів) датуються 2022, після чого жодних платежів відповідачем не здійснювалось. Таким чином, станом на момент звернення позивача до суду у 2026 році строк позовної давності сплив. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив строку позовної давності є підставою для відмови у позові.
15.04.2026 позивачем подано відповідь на відзив в якому представник просив позов задовольнити повністю. В обґрунтування зазначено, що ознайомившись з відзивом на позовну заяву, вважали заперечення представника відповідача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з таких підстав. 
Щодо строку позовної давностізазначено, що відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки. Проте, позовна давність сплила під час дії воєнного стану та вважається продовженою на строк дії в Україні воєнного стану. Отже, оскільки законодавець зупинив перебіг позовної давності, позивач дотримався її строків та реалізує своє беззаперечне право на справедливий суд відповідно до Конституції України. Тобто, виходячи з вищесказаного, якщо позовна давність спливає під час дії воєнного, надзвичайного стану, то останнім днем строку слід вважати перший робочий день після закінчення періоду дії в Україні воєнного, надзвичайного стану.
Щодо укладення кредитного договору представником позивача зазначено послідовність кожного кроку необхідного для укладення кредитного договору та зазначено, що при заповненні Заявки на кредит відповідач особисто обрав для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитися з умовами Договору перед його підписанням. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між первісним кредитором та відповідачем не був би укладений. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. 
Щодо використання електронного підпису та факту надання позивачем оригіналу кредитного договору зазначено зокрема, що вчинення відповідачем вказаних у відзиві дій і внесення даних в систему Товариства є проставленням електронного підпису в Електронному Договорі одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Доказами накладеннями електронного підпису з одноразовим ідентифікатором є QRкод - матричний код (двовимірний штрих-код), який містить інформацію щодо підписанта електронного договору і призначений для сканування за допомогою мобільного пристрою, сканера штрих-коду з метою швидкої та безпомилкової ідентифікації Договору позичальника. Одноразовий персональний ідентифікатор – MNV3A24Q направлено відповідачу 07.02.2022 о 21:38:20 год. на номер мобільного телефону вказаний ним в Заявці на отримання грошових коштів – НОМЕР_1 , одноразовий персональний ідентифікатор введено відповідачем у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 07.02.2022 о 21:38:58.
Представник позивача зазначає, що відповідач підписав Договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором, отримав свій примірник електронного договору, у формі, що унеможливлює зміну його змісту та мав змогу у будь-який час самостійно ознайомитися з Договором на сайті Товариства в Особистому кабінеті. Враховуючи вищевикладене, позивач надав беззаперечні докази того, що відповідач підписав Договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Посилаючись на вищевикладені факти, враховуючи повну цивільну дієздатність відповідача, відповідність кредитного договору законодавчим актам та відсутність жодних підтверджень доводам відповідача, позиція останнього щодо недоведеності укладання кредитного договору є неаргументованою та невмотивованою, а лише є намаганням ввести суд в оману та небажання сплачувати заборгованість.
Щодо ідентифікації боржника зазначено, що ідентифікація особи проводиться шляхом отримання ідентифікаційних даних особи – заявника, які ця особа передає при заповненні Заявки на сайті: верифікація особи заявника/позичальника проводиться шляхом встановлення (підтвердження) особи (Заявника) через перевірку персональних даних такої особи, залишених під час заповнення Заявки, в бюро кредитних історій та, відповідно, звірки зазначених даних з даними отриманими від бюро кредитних історій. Перевірка дійсності платіжної картки та верифікація держателя банківської карти, вказаної заявником/позичальником в Заявці, проводиться відповідно до міжнародних стандартів верифікації платіжних інструментів шляхом: використання технології ЗDSecure (MasterCardSecureCode та VerifiedbyVisa) шляхом направлення банком - емітентом на фінансовий мобільний номер Заявника в sms унікального коду, або використання технології Preauth, шляхом блокування на картковому рахунку Заявника певної суми (до 1 грн), до моменту введення її розміру в Заявку, або до моменту автоматичного розблокування даної суми банком-емітентом. Отже, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» належним чином вжило всіх необхідних заходів для здійснення перевірки та ідентифікації особи. 
Щодо перерахування кредитних коштів представник позивача зазначив, що відповідно до умов кредитного договору, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало взяті на себе зобов`язання та платіжним дорученням ініціювало переказ коштів в загальній сумі 10750,00 грн. на картковий рахунок відповідача. На підтвердження позовних вимог позивачем надано платіжні доручення з відміткою Товариства. Жодного юридичного факту щодо помилкового або неналежного переказу на рахунок відповідача коштів за кожною із транзакцій, ініційованими ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», не встановлено, таким чином позивач документально підтвердив виконання перерахування коштів відповідачеві. 
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» є небанківською фінансовою установою, та не надає фінансових платіжних послуг. А отже, не має повноважень щодо надання документів, що посвідчують переказ коштів (банківських платіжних доручень). Товариство в межах виконання умов укладеного Договору ініціює платіжні операції шляхом подання відповідної платіжної інструкції надавачу фінансових платіжних послуг із зазначенням необхідних реквізитів, які клієнт вказав в заявці на отримання кредитних коштів для їх подальшого їх зарахування на рахунок отримувача надавачем фінансових платіжних послуг отримувача. 
Надані платіжні інструкції містять підпис та печатку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Підтвердженням здійснення перерахування кредитних коштів є факт передачі Товариством відповідної платіжної інструкції надавачу платіжних послуг, на основі якої кошти перераховуються за реквізитами платіжної картки клієнта згідно з умовами Договору. 
Таким чином, оскільки первинний кредитор ініціював платіжну операцію шляхом подання відповідної платіжної інструкції надавачу фінансових платіжних послуг із зазначенням необхідних реквізитів, які клієнт вказав в заявці на отримання кредитних коштів для їх подальшого зарахування на рахунок отримувача (Боржника) та згідно повідомлення від АТ «СЕНС БАНК» відповідне перерахування здійснено успішно - позивач довів факт отримання відповідачем коштів, а отже зобов`язання останнього за кредитним договором. 
Відповідач ставить під сумнів вищезгадані факти, проте в той же час ним не надано:- будь-яких належних і допустимих доказів того, що відповідні кредитні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорі або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить; - будь-яких належних і допустимих доказів того, що сторонні особи мали доступ до його банківського рахунку на яку зараховані кредитні кошти;- виписки по зазначеному картковому рахунку за спірні періоди на підтвердження факту не зарахування кредитних коштів на його рахунок;- доказів повернення коштів чи спростування нарахованих кредитором процентів за період користування кредитними коштами.
Отже, враховуючи наведене, позивач дійсно підтвердив факт укладання кредитного Договору №198427714 від 07.02.2022 та наявність заборгованості у боржника.
Отже, позивачем доведено факт виконання зобов`язання первинного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та перерахування на рахунок відповідача суми в розмірі 10750,00 грн. В свою чергу, відповідачем жодних доказів, що спростовують вимоги позивача або докази неотримання кредитних коштів не надано.
Щодо нарахування відсотків за кредитним договором зазначено, що відповідно до Алгоритму дій споживача в інформаційно телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору відповідач особисто обрав для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитися з умовами Договору перед його підписанням. Представником позивача зазначено пункти Договору (1.2, 2.3, 2.4) зокрема і п. 8.5.1. відповідно до якого передбачено, що якщо позичальник здійснить повернення всієї суми отриманого кредиту до закінчення строку Дисконтного періоду, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування кредитом будуть визначається за процентною ставкою 226,30 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 0,62 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування ним (далі – Дисконтна процентна ставка).
Нарахування відсотків здійснюється за такою формулою: 
- 6000,00 грн. (сума виданого кредиту)*4(строк Кредиту)*0,62 (процентна ставка)/100=148,80 (сума нарахованих відсотків за користування кредитом строком 4 днів) 148,80 /4=37,20 (сума за один день користування кредитом), що здійснювалось за період 07.02.2022-11.02.2022.
- 11.02.2022 надано другий транш у розмірі 300,00 грн. Таким чином, тіло становить: 6000,00+300,00=6300,00 грн. Нарахування відбувалось за тією ж відсотковою ставкою: 6300,00 грн. (сума виданого кредиту)*1 (строк Кредиту)*0,62 (процентна ставка)/100= 39,06 сума нарахованих відсотків за користування кредитом 11.02.2022. Слід зазначити, що 11.02.2022 нарахування здійснювалось за двома різними тілами.
- 12.02.2022 надано чергові транші у розмірі 2400,00 грн. Таким чином, тіло становить: 6300,00+2400,00=8700,00 грн. Нарахування відбувалось за тією ж відсотковою ставкою: 8700,00 грн. (сума виданого кредиту)*1 (строк Кредиту)*0,62 (процентна ставка)/100= 53,94 сума нарахованих відсотків за користування кредитом 12.02.2022.
13.02.2022 надано черговий транш у розмірі 350,00 грн Таким чином, тіло становить: 8700,00+350,00=9050,00 грн. Нарахування відбувалось за тією ж відсотковою ставкою: 9050,00 грн. (сума виданого кредиту)*2 (строк Кредиту)*0,62 (процентна ставка)/100= 112,22 сума нарахованих відсотків за користування кредитом 13.02.2022 та 15.02.2022.
15.02.2022 надано черговий транш у розмірі 250,00 грн. Таким чином, тіло становить: 9050,00+250,00=9300,00 грн. Нарахування відбувалось за тією ж відсотковою ставкою: 9300,00 грн. (сума виданого кредиту)*1 (строк Кредиту)*0,62 (процентна ставка)/100= 57,66 сума нарахованих відсотків за користування кредитом 15.02.2022. Слід зазначити, що 15.02.2022 нарахування здійснювалось за двома різними тілами.
16.02.2022 надано черговий транш у розмірі 500,00 грн. Таким чином, тіло становить: 9300,00+500,00=9800,00 грн. Нарахування відбувалось за тією ж відсотковою ставкою: 9800,00 грн. (сума виданого кредиту)*8 (строк Кредиту)*0,62 (процентна ставка)/100= 486,08 (сума нарахованих відсотків за користування кредитом строком 8 днів) 486,08 /8=60,76 (сума за один день користування кредитом), що здійснювалось за період 16.02.2022-24.02.2022.
24.02.2022 надано черговий транш у розмірі 950,00 грн. Таким чином, тіло становить: 9800,00+950,00=10750,00 грн. Нарахування відбувалось за тією ж відсотковою ставкою: 10750,00 грн. (сума виданого кредиту)*7 (строк Кредиту)*0,62 (процентна ставка)/100= 466,55 (сума нарахованих відсотків за користування кредитом строком 7 днів) 466,55 /7=66,65 (сума за один день користування кредитом), що здійснювалось за період 24.02.2022-03.03.2022.
У зв`язку з введенням Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (далі по тексту «Указ») на території України воєнного стану з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, Товариством прийнято рішення про звільнення всіх клієнтів від зобов`язань по сплаті процентів за користування кредитом починаючи з дати введення воєнного стану в Україні та до 10 квітня 2022 року включно. Відповідні коригування заборгованості клієнтів були відображені в обліковій та реєструючій системі 04.03.2022 у розмірі 399,90 грн та 08.04.2022 у розмірі 127,41 грн. 
З 11 квітня 2022 року відновлено нарахування процентів за користування кредитними коштами по діючих кредитних договорах кредитних продуктів Товариства СМАРТ, КОМФОРТ та ВЕОМІНІ з 11.04.2022 року до дати закінчення строку кредитування та дії таких договорів. 
На період з 11.04.2022 по 30.04.2022 частково звільнено клієнтів, які мають діючі договори кредитних продуктів Товариства СМАРТ, КОМФОРТ та ВЕОМІНІ від зобов`язань по сплаті процентів за користування кредитними коштами, шляхом зменшення ціни та загальної вартості послуг Товариства в сторону покращення для клієнта у наступному порядку: 
Надалі нарахування відбувалось за відсотковою ставкою у розмірі 0,06 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним. 
10750,00 грн. (сума виданого кредиту)*20 (строк Кредиту)*0,06 (процентна ставка)/100= 129,00 (сума нарахованих відсотків за користування кредитом строком 20 днів) 129,00 /20=6,45 (сума за один день користування кредитом), що здійснювалось за період 11.04.2022-30.04.2022.
В подальшому нарахування відбувалось за відсотковою ставкою у розмірі 0,19 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним. 10750,00 грн. (сума виданого кредиту)*5 (строк Кредиту)*0,19 (процентна ставка)/100= 102,15 (сума нарахованих відсотків за користування кредитом строком 5 днів) 102,15 /5=20,43 (сума за один день користування кредитом), що здійснювалось за період 01.05.2022-05.05.2022.
05.05.2022 право вимоги перейшло до ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС". Нове товариство продовжило нарахування за тією ж відсотковою ставкою. 
10750,00 грн. (сума виданого кредиту)*10 (строк Кредиту)*0,19 (процентна ставка)/100= 204,30 (сума нарахованих відсотків за користування кредитом строком 10 днів) 204,30 /10=20,43 (сума за один день користування кредитом), що здійснювалось за період 06.05.2022-15.05.2022.
В подальшому нарахування відбувалось за Дисконтною відсотковою ставкою у розмірі 0,62 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним. 
10750,00 грн. (сума виданого кредиту)*22 (строк Кредиту)*0,62 (процентна ставка)/100= 1466,30 (сума нарахованих відсотків за користування кредитом строком 22 днів) 1466,30 /22=66,65 (сума за один день користування кредитом), що здійснювалось за період 16.05.2022-06.06.2022. 
Під час укладення договору Відповідач ознайомився з його текстом та змістом в цілому, паспортом споживчого кредиту, зміст договору жодним чином не порушує його законних прав та інтересів, жодних заперечень щодо уточнення чи зміни його викладу не висловила та з ними погодилась, про що свідчать її підписи та згода на обробку персональних даних та доступ до кредитної історії
Проте, відповідач не відмовлявся від одержання кредиту, свою згоду на укладення кредитного договору не відкликав, не звертався за додатковим роз`ясненням положень договору, тобто не скористалася цим своїм правом. 
Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір є правомірним, оскільки його недійсність законом прямо не встановлена та судом він недійсними не визнаний, а тому відповідно до ст. 204 ЦК України, є правомірним і повинен виконуватися належним чином, виходячи зі змісту норм матеріального права та з урахуванням умов і змісту самого договору.
Уклавши Договір, позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Договору та Правил, які є невід`ємною частиною до нього. Відповідач отримав екземпляр Договору на власну електронну пошту, а також має вільний доступ до умов Договору на сайті Первісного кредитора. 
Інформація надана ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» з дотриманням всіх вимог законодавства, виклавши її в чіткій, зрозумілій та доступній формі, при цьому саме відповідач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога».
Також представником позивача зазначено п. 12.4 Договору та ч.2 ст. 625 ЦК України і зазначено, що дана норма передбачає отримання кредитором гарантій належного виконання зобов`язань боржником у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, однак вже після закінчення строку виконання основного зобов`язання.
16.04.2026 відповідачем подано додаткові пояснення щодо відповіді позивача на відзив у яких остання просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування зазначено наступне. Щодо строку позовної давності позивач посилається на зупинення перебігу строку позовної давності у зв`язку з введенням воєнного стану. Разом з тим, зазначене не є безумовною підставою для поновлення строків у кожному випадку, а питання застосування позовної давності підлягає оцінці судом з урахуванням конкретних обставин справи. Крім того, перебіг позовної давності визначається окремо щодо кожного зобов`язання (кожного платежу), а позивач не надав належного розрахунку строків по кожній вимозі. Таким чином, доводи позивача про дотримання строку позовної давності є недоведеними. Щодо укладення кредитного договору зазначено, що позивач стверджує, що кредитний договір був укладений в електронній формі. Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що саме відповідач здійснювала дії щодо укладення такого договору, а саме: не доведено належність їй номера телефону, на який надсилався одноразовий ідентифікатор; не надано доказів, що саме вона вводила відповідний код підтвердження; не доведено факт її входу до особистого кабінету; не надано технічних логів або інших доказів ідентифікації особи. Сам по собі факт існування інформаційної системи та алгоритму її роботи не є доказом укладення договору саме з останньою. Щодо отримання грошових коштів позивач стверджує, що грошові кошти були перераховані на рахунок відповідача. Разом з тим: не надано банківської виписки про фактичне зарахування коштів; не доведено належність вказаного рахунку саме відповідачу; не надано доказів отримання нею грошових коштів. Таким чином, факт отримання коштів є недоведеним. На даний час позивач не надав належних, допустимих та достатніх доказів: укладення договору саме з відповідачем; отримання нею грошових коштів; обґрунтованості заявленої заборгованості.
Крім того, 16.04.2026 та 21.04.2026 відповідачем направлено документи під назвою «відзив на позовну заяву», які за своїм змістом є тотожними з вищеподаними процесуальними документами відповідача. 
21.04.2026 представником позивача подано додаткові пояснення в яких останній просив позов задовольнити в повному обсязі та в обґрунтування зокерма зазначено, що оскільки перебіг строку позовної давності на момент виникнення права вимоги був зупинений і розпочався 04.09.2025, позивач дотримався її строків та реалізує своє беззаперечне право на справедливий суд відповідно до Конституції України. Таким чином, строк позовної давності щодо повернення коштів на момент подачі позовної заяви не закінчився. 
Щодо проведення ідентифікації та верифікації зазначено, що проходячи увесь встановлений Алгоритм, позичальник особисто обирає умови кредиту, включно із сумою та строком його надання, і надає всі необхідні дані для оформлення договору, зокрема прізвище, ім`я, по батькові, паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків та іншу інформацію, передбачену законодавством та правилами. Подаючи зазначені відомості та підтверджуючи їх достовірність, позичальник не лише засвідчує своє свідоме та повне розуміння умов кредитного договору, але й визнає факт ознайомлення з усіма його положеннями, включаючи права та обов`язки сторін, порядок нарахування та сплати процентів, строки виконання зобов`язань, а також можливі наслідки їх невиконання. Одночасно позичальник підтверджує свою згоду дотримуватись умов договору та бере на себе зобов`язання належним чином і в установлені строки виконувати всі обов`язки, що прямо чи опосередковано випливають із умов договору та чинного законодавства України. При укладенні кредитного договору Первинний Кредитор здійснює комплекс заходів, спрямованих на повну ідентифікацію та верифікацію особи позичальника. Товариство належним чином вжило всіх необхідних заходів для ідентифікації та перевірки особи позичальника, що повністю відповідає вимогам законодавства України та усталеній практиці укладення договорів у сфері фінансових послуг. Перед погодженням заявки на отримання кредиту Первинний кредитор здійснив комплексну перевірку не лише персональних даних відповідача, але й його кредитоспроможності, що прямо передбачено положеннями ст.10 Закону України «Про споживче кредитування». Здійснені дії забезпечили достовірне підтвердження особи відповідача та унеможливили укладення договору будь-якою іншою особою. На підставі отриманих результатів перевірки та дотримання встановлених процедур позивач довів, що відповідач уклав кредитний договір шляхом використання електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, що є належним і допустимим способом підтвердження волевиявлення відповідно до законодавства України. Тим самим відповідач підтвердив своє ознайомлення з умовами кредитного договору, прийняття їх до виконання та добровільне взяття на себе відповідних фінансових зобов`язань.
Щодо номеру телефону зазначено, що реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) та адреса реєстрації, зазначені в кредитному договорі, повністю збігаються з даними відповідача. Ці ідентифікатори є унікальними та незмінними, на відміну від номера телефону чи електронної пошти. Номер телефону та адреса електронної пошти є динамічними засобами зв`язку, які особа може змінювати на власний розсуд без будь яких юридичних перешкод. Зміна номера телефону є поширеною практикою серед користувачів мобільного зв`язку і може відбуватися з різних причин, включаючи зміну оператора, втрату SIM- картки, або з міркувань безпеки. Факт розбіжності цих даних з поточними не може слугувати достатнім доказом непричетності відповідача до укладення кредитного договору. Таким чином, розбіжність у номерах телефону, за відсутності інших вагомих доказів, не може розглядатися як достатня підстава для висновку про не укладення кредитного договору. Для встановлення факту укладення кредитного договору необхідно враховувати сукупність усіх наявних доказів та обставин справи. РНОКПП та адреса реєстрації є сталими ідентифікаторами, зміна яких потребує спеціальної процедури та документального підтвердження. Збіг цих даних у кредитному договорі та поточних документах відповідача є вагомим доказом його участі в укладенні договору. Враховуючи вищезазначене, можна дійти висновку, що наявність у кредитному договорі унікальних ідентифікаторів відповідача (РНОКПП та адреси реєстрації), його електронний підпис є вагомим доказом його участі в укладенні цього договору. Зміна контактних даних не може слугувати підставою для заперечення факту укладення договору.
Щодо перерахування кредитних коштів зокрема зазначено представником позивача, що відповідно до умов Кредитного договору, Первинний кредитор виконав взяті на себе зобов`язання та платіжним дорученням ініціювало переказ коштів в загальній сумі 10750,00 грн. на картковий рахунок відповідача. На підтвердження позовних вимог позивачем надано платіжні доручення з відміткою кредитодавця. З ідентифікаційного номеру банку (BIN) кредитної карти маска карти боржника № 5355-57XX-XXXX-1601 вбачається, що банком-емітентом вищевказаної картки є АТ "СЕНС БАНК". Для повного та всебічного розгляду справи, відповідно до ст. 84 ЦПК України, позивач, користуючись своїм правом, разом з поданням позовної заяви, заявив клопотання про витребування первинних бухгалтерських документів оформлених відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» . На підставі задоволення клопотання банк-емітент платіжної картки відповідача надав офіційну відповідь, з якої вбачається, що Первинним кредитором здійснено перерахування коштів у розмірі 10750,00 грн на банківську карту відповідача. Вказані документи є первинними доказами, оскільки отримані безпосередньо від банку-емітента та фіксують фактичне здійснення фінансової операції. Дані первинні документи беззаперечно підтверджують факт отримання відповідачем кредитних коштів та виникнення у нього зобов`язань за кредитним договором, встановлюючи правову підставу для виконання Відповідачем умов договору та обов`язків, передбачених відповідним правочином.
Щодо правомірності нарахування процентів за кредитним договором зазначено, що відповідно до умов Кредитного договору кредитодавець надав відповідачу кредит на суму 10750,00 грн строком на 30 днів. Однак, відповідач свої зобов`язання з повернення кредиту у встановлений Кредитним договором строк не виконав. Відтак, позивач вправі вимагати від відповідача повернення отриманих за Кредитним договором коштів, а також процентів за неправомірне користування такими коштами, що передбачено ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17, проценти за користування кредитом поділяються на два види: «ПРОЦЕНТИ ЗА КОРИСТУВАННЯ КРЕДИТОМ – проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у договорі. Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований ч. 1 ст. 1048 ЦК України. ПРОЦЕНТИ ЗА НЕПРАВОМІРНЕ КОРИСТУВАННЯ ЧУЖИМИ ГРОШОВИМИ КОШТАМИ – проценти, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, порядок виплати якого врегульований ч. 2 ст. 625 ЦК України, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування».
Укладення Кредитного договору було здійснено саме за ініціативою відповідача, яким, після ознайомлення з умовами Кредитного договору та «Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «смарт»», не було висловлено жодних заперечень або зауважень щодо умов Кредитного договору, в тому числі і порядку чи розміру нарахування відсотків, що свідчить про факт повного погодження відповідача із всіма умовами Кредитного договору, враховуючи і нарахування процентів за користування кредитом поза межами строку кредитування.
Отже, підписавши Кредитний договір, відповідач посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами. При укладенні Кредитного договору волевиявлення сторін було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено у формі, встановленій законом, та такий правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів відповідачем. Виходячи з наведених матеріалів справи та правової позиції Верховного Суду, заборгованість відповідача перед позивачем складається з суми основного боргу (тіла кредиту) та процентів за користування кредитом, які, відповідно до договору та цивільного законодавства, поділяються на два окремі види. Перший вид - це проценти за правомірне користування кредитом, нараховані в межах строку дії кредитного договору, розмір яких визначено договором або законом, а порядок їх сплати врегульовано частиною першою статті 1048 ЦК України. Другий вид - це проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами, що виникають у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання, і підлягають стягненню на підставі частини другої статті 625 ЦК України.
Розгляд справи здійснюється на підставі ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
В порядку спрощеного позовного провадження вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, з`ясувавши всі обставини на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, суд доходить наступного висновку.
Судом встановлено, що 07.02.2022 року відповідач ознайомилася з Паспортом споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору № 198427714 від 07.02.2022 р.
Паспорт споживчого кредиту, є тією інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), викладений у формі відповідно до Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування».
07.02.2022 між відповідачем та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» укладено Договір кредитної лінії № 198427714 в електронній формі та підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора (а.с. 14 з.с. – 21).
Пунктом 14.12 Договору передбачено, що цей Договір є електронним документом, створеним і збереженим в Інформаційно телекомунікаційній системі Кредитодавця та перетвореним електронними засобами у візуальну форму.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п.5 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору.
Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.
Відповідно до ч.1 ст. 640 ЦК України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Судом встановлено, що Договір кредитної лінії № 198427714 від 07.02.2022 р підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV3A24Q, відправлено 07.02.2022 21:38:20, введено 07.02.2022 21:38:58.
Відповідно до умов вказаного Договору Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 22000 грн 00 коп. (двадцять дві тисячі грн. нуль коп.) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (п. 2.1 Договору).
Сума Кредитного ліміту, вказана в п. 2.1. Договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. Кредитодавець надає позичальнику перший Транш за Договором в сумі 6000 грн одразу після укладення Договору, який має бути повернено до 09.03.2022 р. Другий та решта Траншів з Договором надаються позичальнику протягом Дисконтного періоду кредитування на умовах передбачений цим Договором. Загальна сума кредиту за цим Договором складається з сум кредиту за всіма наданими Траншами, що отримані позичальником протягом всього строку дії Договору (пункти 2.2 – 2.5. Договору).
Пунктом 3.6 Договору зокрема передбаченео, що позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання позичальником першого Траншу. 
Пунктом 1.1.2 Договору передбачено, що Дисконтний період кредитування або Дисконтний період – період користування Кредитом, протягом якого Позичальник має право отримувати нові Транші у межах встановленого Кредитного ліміту, у тому числі у разі часткового погашення Кредиту протягом строку дії Договору.
Відповідно до п. 1.1.32 Договору передбачено, що Транш – операція щодо надання Кредиту Позичальнику в рамках погодженого Кредитного ліміту.
Розділом 4 Договору передбачено - Порядок укладення договору та створення електронного підпису сторонами. 
Пунктом 4.1 Договору передбачено, що з метою укладення цього Договору позичальник, ознайомившись з Правилами, заповнив Заявку, вказавши всі дані, визначені в Заявці як обов`язкові. При подачі Заявки Позичальник вказав суму грошових коштів, яку він бажає отримати одразу після укладення Договору (перший Транш). Максимально доступна сума кредиту, яка доступна позичальнику і яку позичальник може отримати другим та наступними Траншами, вказана в п. 2.1. Договору як сума Кредитного ліміту, та визначається Кредитодавцем в залежності від кредитного рейтингу позичальника.
За результатами заповнення Заявки здійснено одночасну перевірку дійсності та аутентифікацію платіжної карти позичальника відповідно до стандартів відповідних платіжних систем. На підставі даних, зазначених у первинній Заявці, Інформаційно-телекомунікаційна система кредитодавця здійснила ідентифікацію позичальника та формувала його Особистий кабінет (п. 4.5-4.6 Договору).
Щодо способу верифікації зазначено в п.4.7 Договору.
Відповідно до пунктів 5.1 – 5.2 Договору вбачається, що, за вибором позичальника, кожен окремий Транш за цим Договором може надаватися позичальнику в наступний спосіб: 
- шляхом ініціювання Кредитодавцем безготівкового перерахування суми Кредиту на банківський рахунок Позичальника, за реквізитами платіжної картки 5355-57XX-XXXX-1601, що відбувається до 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання чергового Траншу за Договором. За затримку перерахування коштів, що спричинена діями третіх осіб, Кредитодавець відповідальності не несе;
- шляхом видачі готівкових коштів у відділенні фінансової установи, з якими у Кредитодавця укладені відповідні договори на переказ грошових коштів без відкриття рахунку. Позичальник самостійно обирає відділення фінансової установи, в якому бажає отримати Кредит, з числа тих що доступні для отримання грошового переказу. Позичальник може отримати Кредит протягом 10 (десяти) календарних днів від дати укладення Договору чи ініціювання отримання чергового Траншу таким способом. В такому разі обчислення строку надання Кредиту та нарахування процентів за користування починається з дати отримання грошового переказу Позичальником. Не отримання грошового переказу Позичальником, протягом вказаного вище строку, є відмовою Позичальника від отримання Кредиту та скасовує обов`язок виконання Кредитодавцем відповідних зобов`язань за Договором.
Перший Транш за цим Договором, у сумі вказаній в п. 2.3. Договору, надається способом вказаним в п. 5.1.1. Договору.
Загальна сума кредиту за Договором складається з загальної суми Траншів отриманих позичальником протягом строку дії Договору (п.6.3 Догвоору).
На момент укладення цього Договору, сторони дійшли згоди, що сума кредиту за всіма наданими Траншами має бути повернена кредитодавцю не пізніше дати закінчення Дисконтного періоду кредитування - 09.03.2022, а саме не пізніше ніж через 30 (тридцять) днів від дати отримання першого Траншу позичальником (пункт 7.1 Договору).
Розділом 8 передбачено вартість послуг кредитодавця та ціну договору.
Пунктами 8.1. Договору передбачено, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом. Інших витрат позичальника, крім процентів за користування кредитом, Договором не передбачено.
Пунктами розділу 8 Договору передбачено нарахування процентів, зазначено різні процентні ставки та умови їх нарахування.
У відповіді на відзив представником позивача щодо нарахування процентів зазначено п. 8.5.1 Договору. 
Відповідно до п. 8.5.1 Договору передбачено, що якщо позичальник здійснить повернення всієї суми отриманого кредиту до закінчення строку Дисконтного періоду, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування кредитом будуть визначається за процентною ставкою 226,30 (двісті двадцять шість цілих три десятих) відсотків річних, що на день укладення Договору становить 0,62 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування ним (далі – Дисконтна процентна ставка).
З наданої представником позивача відповіді на відзив та з розрахунку заборгованості первісного кредитора вбачається, що проценти нараховувалаися відповідачу саме за ставкою 0,62 % за кожен день. 
Пунктом 11.1 Договору передбачено, що строк дії цього Договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту у вигляді Кредитної лінії, що визначається з врахуванням факту настання чи не настання обставин передбачених цим Договором, або до моменту дострокового розірвання Договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання.
Слід зазначити, що відповідно до пунктів 12.4 – 12.5 Договору, Сторони погодили, що за користування грошовими коштами після закінчення строку дії Договору (після 90 дня від дати закінчення Дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання Позичальник зобов`язаний сплачувати ка користь Кредитодавця проценти за користування чужими грошовими коштами за ставкою 1087,70 % річних. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. До завершується дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), Позичальник звільняється від відповідальності передбаченої пунктами 12.3 та 12.4 цього Договору.
При матеріалах справи наявний Порядок дій споживача в інформаційно телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору та отримання фінансових послуг під торгівельною маркою «MONEYVEO» та алгоритм дій ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» стосовно укладання кредитних договорів (а.с.28-34, 36-37).
При матеріалах справи наявна заявка на отримання грошових коштів в кредит від 07.02.2022 подана відповідачем та в якій містяться її анкетні та персональні дані, а також, зокрема зазначено, сума кредиту 6000, строк кредиту 30, номер карти 5355-57ХХ-ХХХХ-1601 (а.с. 27).
З довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с. 35) вбачається також, зокрема анкетні дані відповідача, зазначено Договір № 198427714 від 07.02.2022, сума кредиту 6000,00 грн., строк кредитування 30, процентна ставка 0,62 % в день, заявка на кредит подана 07.02.2022 року, о 21:36, договір відправлений позичальнику 07.02.2022, Акцепт оферти позичальником (підписання договору Одноразовим ідентифікатором): MNV3A24Q, ідентифікатор відправлено позичальнику 07.02.2022 21:38:20, вказано номер телефону, ідентифікатор введено позичальником/відправлено Товариству 07.02.2022 21:39:08, перерахування грошових коштів позичальнику 07.02.2022 21:39:19.
Платіжними дорученнями підтверджується факт перерахування первісним кредитором відповідачу кредитних коштів за всіма траншами в загальному розмірі 10750,00 грн. Нна платіжну карту відповідача вказану у договорі 5355-57XX-XXXX-1601 (а.с. 38 -42).
При матеріалах справи наявні Переліки позичальників з даними про транзакції щодо яких запитується інформація, якими позивач також підтверджує перерахування кредитних коштів відповідачу (а.с. 48-52).
На підтвердження переахування кредитних коштів до позову позивачем додано копії Довідок виданих первісним кредитором, ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (а.с. 106 - 111).
В пп. 9.1.1.5. п. 9.1.1. Договору кредитної ліні зазначено, що кредитодавець має право: без згоди Позичальника укласти договір відступлення права вимоги за Договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою, відповідно до чого, Кредитодавець в будь-який час, в тому числі після закінчення Дисконтного періоду, має право відступити право вимоги до Позичальника будь-якій третій особі.
28.11.2018 між ТОВ “МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА” та ТОВ “Таліон Плюс” укладено Договір факторингу № 28/1118-01 та відповідно до п.8.2 строк дії цього Договору закінчується 28.11.2019 року, що підтверджується копією даного договору з додатками до нього, які підписані сторонами та скріплені печатками.
28.11.2019 між ТОВ “МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА” та ТОВ “Таліон Плюс” укладено Додаткову угоду №19 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 , відповідно до якої строк дії договору № 28/1118-01 продовжено до 31.12.2020, дана угода підписана сторонами та скріплена печатками.
31.12.2020 між ТОВ “МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА” та ТОВ “Таліон Плюс” укладено додаткову угоду № 26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої строк дії договору № 28/1118-01 продовжено до 31.12.2021 року згідно п. 8.2 цієї угоди. Дана угода разом з додатками надрукована на 10-ти пронумерованих аркушах, кожен з яких містить підписи сторін та останній окрім підписів сторін містить також і печатки.
31.12.2021 між тим самими сторонами укладено Додаткову угоду №27 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої строк дії договору продовжується до 31.12.2022, дана угода підписана сторонами та скріплена печатками.
31.12.2022 між ТОВ “МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА” та ТОВ “Таліон Плюс” укладено Додаткову угоду №31 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої строк дії договору продовжується до 31.12.2023, дана угода підписана сторонами та скріплена печатками.
В подальшому 31.12.2023 укладено Додаткову угоду №32 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 між ТОВ “МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА” та ТОВ “Таліон Плюс”, відповідно до якої строк дії договору продовжується до 31.12.2024, дана угода підписана сторонами та скріплена печатками.
З Витягу з реєстру прав вимоги № 175 від 05.05.2022 вбачається, що ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача згідно кредитного договору № 198427714 від 07.02.2022 на загальну суму 11818,15 грн.
30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 30/1023- 01 та відповідно до п.8.2 строк дії цього Договору закінчується 31 грудня 2024 року. Даний Догові факторингу, як і додатки до нього підписано сторонами та скріплено печатками.
З Витягу з реєстру прав вимоги № 2 від 20.12.2023 вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» отримало право вимоги до відповідача згідно вищевказаного кредитного договору на загальну суму 13488,75 грн.
11.07.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» уклали Договір факторингу № 11/07/25-Е, який підписано сторонами та скріплено печатками як і додатки до нього.
З Витягу з реєстру боржників від 14.07.2025 до Договору факторингу № 11/07/2025-Е вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» отримало право вимоги до відповідача згідно вказаного кредитного договору на загальну суму 13488,75 грн.
Також на підтвердження переходу права вимоги до позивача, разом з позовною заявою долучено Акт прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 11/07/25-Е від 11.07.2025.
З розрахунку заборгованості виданого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за вищевказаним кредитним договором вбачається, що відповідач має заборгованість станом на 05.05.2022 року у розмірі 10750,00 грн. - за тілом та 1068,15 грн. – за відсотками, що в загальному розмірі становить 11818,15 грн. (а.с. 91).
З даного розрахунку судом встановлено, що проценти відповідачу нараховані відповідно до умов вищевказаного Договору кредитної лінії, крім того відсотки нараховоні відповідачу перівсним кредитором за період з 24.02.2022 – 10.04.2022 списані в повному обсязі та . 11.04.2022 відновлено нарахування процентів.
Як зазначено вище, пунктами розділу 8 Договору передбачено нарахування процентів, зазначено різні процентні ставки та умови їх нарахування. В кожному з пунктів Договору, що стосується нарахування процентів зазначено, що «__відсотків в день від суми залишку Кредиту що знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним». 
Отже враховуючи викладене проценти нараховуються на суму залишку кредиту, проте 11.02.2022 та 15.02.2022 як видно з розрахунку і як зазначено представником позивача у відповіді на відзив, що нарахування процентів здійснювалось за двома різними тілами. Тобто, як встановлено судом відповідачу 07.02.2022 надано кредитні кошти в розмірі 6000,00 грн та 11.02.2022 в розмірі 300,00 грн., обраховано відсотків 11.02.2022 за тілом 6000,00 в розмірі 37,20 грн. та за тілом 6300,00 грн. в розмірі 39,06 грн., тому відсотки за 11.02.2022 складають 76,26 грн. Таким способом нараховано відсотки і за 15.02.2022, тобто станом на 15.02.2022 сума кредиту за наданими первісним кредитором відповідачу траншами складала 9050,00 грн., 15.02.2022 відповідачу надано ще транш в розмірі 250,00 грн, отже відсотки нараховані відповідачу за 15.02.22 на тіло 9050,00 грн в сумі 56,11 грн. та на тіло 9300,00 грн. в сумі 57,66 грн., разом % складають 113,77 грн. Тобто, вбачається, що первісним кредитором відсотки нараховано на кредит 12300 тоді коли фактична сума кредиту становить 6300,00 грн, а 15.02.2022 на суму кредиту 18350,00 грн. коли фактичний розмір кредиту становить 9300,00 грн., що є недопустимим і неправомірним, оскільки відсотки мають нараховуваватися на фактичну суму залишку кредиту. В даному випадку первісним кредитором здійснено подвійне нарахування відсотків за 11.02.2022 та 15.02.2022, що не підлягає задоволенню в цій частині. 
З розрахунку заборгованості виданого ТОВ “Таліон Плюс” за вищевказаним кредитним договором вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 13488,75 грн. з яких: 10750,00 грн. - за тілом, 2738,75 грн. - за процентами (а.с. 92).
З даного розрахунку ТОВ “Таліон Плюс” вбачається, що відповідачу за період 06.05.2022 – 06.06.2022 продовжено нарахування відсотків.
Отже, з вищевказаних розрахунків заборгованості вбачається, що відповідач належним чином не виконав умови Договору та має заборгованість. 
З виписки з особового рахунка за кредитним договором № 198427714 від 07.02.2022 ОСОБА_1 виданої ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» вбачається, що сума заборгованості відповідача становить 13488,75 грн., яку позивач і просить стягнути (а.с. 93).
На виконання вимог ухвали суду від АТ «Сенс банк» 23.03.2026 надійшла відповідь в якій зазначено, що на ім`я ОСОБА_1 відкрита карта НОМЕР_2 та додано виписку по рахунку відповідача, з якої вбачається, що відповідач траншами отримувала кошти (07.02.22, 11.02.22, 12.02.22,13.02.22, 15.02.22, 16.02.22, 24.02.22), що в загальному розмірі становить 10750,00 грн. (а.с. 135-137).
Таким чином, належність відповідачу вказаної у кредитному договорі карти та отримання нею кредитних коштів у загальному розмірі 10750,00 грн. підтверджується окрім наданих позивачем доказами також і наданими первинними документами АТ «Сенс банк». 
Суд не погоджується з доводами відповідача, які спростовуються вищезазначеним у сукупності. Крім того, ОСОБА_1 не додано на підтвердження зазначених нею обставин відповідних доказів та контрозрахунків. 
Отже, судом встановлено, що згідно з наданими позивачем доказами, відповідач підписала електронний кредитний договір.
Як зазначено вище, собливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», які позивачем дотримані. 
Крім того, відповідно до пунктів 4.5 – 4.6 Договору передбачено, що за результатами заповнення Заявки здійснено одночасну перевірку дійсності та аутентифікацію Платіжної карти позичальника відповідно до стандартів відповідних платіжних систем. На підставі даних, зазначених у первинній Заявці, Інформаційно-телекомунікаційна система кредитодавця здійснила ідентифікацію позичальника та формувала його Особистий кабінет.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Використання відповідачем іншого номера телефону або його заміна не можуть бути підставою для висновку про неукладення вищевказаного договору кредитної лінії.
Згідно з відповіддю АТ «Сенс Банк» та доданою до неї випискою по рахунку відповідача, які є належними та допустимими доказами у справі, первинними документами, вбачається, що відповідач отримала транші за Договором у загальній сумі 10 750,00 грн. Зазначені кошти були перераховані саме на банківську картку відповідача, реквізити якої зазначені у договорі та відповідають даним, відображеним у банківській виписці.
Доказів на підтвердження того, що відповідач не отримувала грошові кошти, або не укладала електронний кредитний договір, суду не надано. Зокрема, матеріали справи не містять доказів звернення відповідача до правоохоронних органів із заявами щодо можливого неправомірного оформлення кредитного договору чи незаконного використання її персональних даних.
Щодо позовної давності суд зазначає, що Договір кредитної лінії укладено 07.02.2022, строк якого становив 30 днів до 09.03.2022. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжено, і який діє на момент розгляду судом даної цивільної справи. 
Відповідно до п.19 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України передбачено, що У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
З 4 вересня 2025 року в Україні поновлено перебіг строків позовної давності, які були зупинені через воєнний стан відповідно до Закону України №4434-IX від 14.05.2025 «Про внесення зміни до розділу “Прикінцеві та перехідні положення” Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності». 
Таким чином, враховуючи все вищевикладене, позивачем не пропущено строк позовної давності. 
Щодо нарахування відсотків суд зазначає наступне. 
Як зазначено вище, відсотки відповідачу нараховано у розмірі, що відповідає умовам вищевказаного Договору кредитної лінії. Строк дії зазначеного кредитного договору становив до 09.03.2022.
У відповіді на відзив представник позивача посилається на п. 12.4 вказаного кредитного Договору та ч.2 ст. 625 ЦК України. 
Пунктом 12.4 Договору передбачено, що сторони погодили, що за користування грошовими коштами після закінчення строку дії Договору (після 90 дня від дати закінчення Дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання Позичальник зобов`язаний сплачувати ка користь Кредитодавця проценти за користування чужими грошовими коштами за ставкою 1087,70 % річних. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.
В додаткових поясненнях позивачем зазначено, що заборгованість відповідача перед позивачем складається з суми основного боргу (тіла кредиту) та процентів за користування кредитом, які, відповідно до договору та цивільного законодавства, поділяються на два окремі види. Перший вид - це проценти за правомірне користування кредитом, нараховані в межах строку дії кредитного договору, розмір яких визначено договором або законом, а порядок їх сплати врегульовано частиною першою статті 1048 ЦК України. Другий вид - це проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами, що виникають у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання, і підлягають стягненню на підставі частини другої статті 625 ЦК України.
При цьому, суд доходить висновку про відмову в нарахуванні процентів за ч.2 ст. 625 ЦК України, оскільки відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
Виснуючи все вищезазначене суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та про відмову у стягненні відсотків після 09.03.2022 за ч.2 ст. 625 ЦК України та про відмову у стягненні відсотків за двома тілами кредиту за 11.02.2022 та 15.02.2022, у вказані дати підлягають стягненню відсотки за тілом 6300 грн. та 9300 грн. Таким чином, до стягнення підлягають відсотки у розмірі 743,69 грн. 
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 76 ЦПК України).
Відповідно до ч.2 ст. 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України).
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п.3 ч. 1 ст. 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.
Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Відповідно до статей 525, 526, 527, 530, 625 ЦК України: одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок; якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно до ч.ч.1 - 2 ст. 10561 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Стаття 611 ЦК України регламентує, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Таким чином, зваживши у сукупності подані ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» докази по справі, суд дійшов висновку, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті в строк, визначений договором, що свідчить про порушення його прав.
Тому, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позивачем позовної вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому стягненню підлягає заборгованість у сумі 11493,69 грн., в решті позовних вимог слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю про що зазначено вище.
Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 7000 грн, суд враховує наступне.
Згідно з ч. 1, п.1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч.3ст. 141 ЦПК України).
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного Суду, зокрема у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.
До позовної заяви представник позивача на обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав копії наступних документів:
- Договір про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025 укладеним між Адвокатським бюро «СОЛОМКО ТА ПАРТНЕРИ», в особі керуючого бюро – адвоката Соломки Олексія Володимировича та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС»;
- від 01.09.2025 Додаткова Угода № 25770943226 до Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, в які зазначено саме щодо відповідача;
- від 29.12.2025 Акт прийому-передачі наданих послуг (даний акт є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги) № 20/08/25-01 від 20.08.2025 в якому зазначено перелік наданих правових та юридичних послуг, кількість годин та вартість послуг. Послуги надано на загальну суму: 7000 грн.
- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською Соломки Олексія Володимировича;
- довіреність від 11.08.2025 якою ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» уповноважив адвоката Соломку О.В. бути їх представником.
Вказані докази підтверджують факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 7000,00 грн.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист правлюдини іосновоположних свобод1950 року. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц.
Верховний Суд у постанові від 25.07.2023 року у справі №340/4492/22 дійшов висновку, що наявність або відсутність заперечень процесуального опонента проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення лише для розв`язання питання про співмірність судових витрат на правову допомогу, заявлених до відшкодування. Водночас, це не впливає на обов`язок перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим критеріям.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Визначаючи у даній справі розмір судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу адвоката, за встановлених обставин, суд виходить з того, що предмет спору в цій справі не є складним, та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів також не є значними, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських послуг, а також розумності їхнього розміру, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до суми 4000,00 грн. Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду є справедливим та обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат.
Позивачем подано позовну заяву до суду через систему «Електронний суд».
При цьому, слід зазначити, що в ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в даній ситуації становить 3328,00 грн.
Проте, нормами ч.3 ст. 4 зазначеного Закону передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Таким чином, в зв`язку з подачею позивачем позову через систему «Електронний суд» ними сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 грн.
Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень статті 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме в сумі 2268,62 грн. (2662,40*11493,69/13488,75), що відповідає вимогамст.141 ЦПК України.
При складенні повного рішення, суд застосовує положення другого речення ч.5 ст. 268 ЦПК України та, зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2022 у справі 1519/2-5034/11.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за Договором кредитної лінії № 198427714 від 07.02.2022 року в розмірі 11493,69 гривень (одинадцять тисяч чотириста дев`яносто три грн. 69 коп.).
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «ЕЙС» понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2268,62 грн. (дві тисячі двісті шістдесят вісім гривень 62 коп.) та витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн.(чотиритисяч гривень 00 коп.).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається в порядку визначеному пп.15.5 п.5 Розділу ХІІ Перехідні положення ЦПК України.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «ЕЙС» (ЄДРПОУ 42986956), місцезнаходження: 02094 місто Київ вул. Юрія Поправки буд. 6 каб. 13.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повне рішення суду складено 08.05.2026.

Суддя Онуфріївського районного суду
Кіровоградської області В.В. Шульженко