Справа №487/1304/26
Провадження №2/487/1691/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)

11.05.2026 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Кузьменко В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,
ВСТАНОВИВ:

23.02.2026 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 30.10.2025 року близько 14:45 год. ОСОБА_2 , знаходячись в громадському місці за адресою: АДРЕСА_1 , у дворі загального користування будинків 88 корп. 1-5, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, з явною неповагою до суспільства, висловлюючись нецензурною лайкою, з хуліганських мотивів пошкодив склоочисники лобового скла автомобіля Opel Vectra д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , чим порушив спокій громадян та пошкодив майно ОСОБА_1 , чим вчинив правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП України. У результаті зазначених порушень нанесено шкоду на загальну суму 15523 грн. У зв`язку з чим позивач змушений звертатись до суду з позовом.
Ухвалою суду від 25.02.2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Згідно з вимогами статей 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку.
Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля Opel Vectra д.н.з. НОМЕР_1 .
30.10.2025 року близько 14:45 год. ОСОБА_2 , знаходячись в громадському місці за адресою: АДРЕСА_1 , у дворі загального користування будинків 88 корп. 1-5, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, з явною неповагою до суспільства, висловлюючись нецензурною лайкою, з хуліганських мотивів пошкодив склоочисники лобового скла автомобіля Opel Vectra д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , чим порушив спокій громадян та пошкодив майно ОСОБА_1 , чим вчинив правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП України. Вказане підтверджується постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.01.2026 року по справі №487/67/26, яка набрала законної сили 06.02.2026 року.
Згідно рахунку-фактури №ФОП-000116 від 14.02.2026 року вартість майнової шкоди складає 15523 грн.
Відповідачем не надано заперечень на спростовання вказаного розрахунку.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та його винність у його вчинені сторонами не оспорюються і доказуванню в силу ч. 6 ст. 82 ЦПК України не підлягають.
Завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі в силу вимог пункту 3 частини другої статті 11 ЦК України є однією із самостійних підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).
Згідно пункту 8 та пункту 9 частини першої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Згідно вимог статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача матеріальної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі.
Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 10000 гривень, слід зазначити наступне.
Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).
Згідно вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Позивачка як на підставу позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди посилається на те, що внаслідок пошкодження її майна вона зазналадушевних страждань, морального дискомфорту, вона до цього часу боїться, що такі дії можуть повторитися, а відповідач навіть не вибачився та шкоду не відшкодував. З огляду на це, позивачка моральну шкоду оцінює в сумі 30000 гривень.
Виходячи з обсягу та характеру спричинених душевних страждань, суд дійшов висновку про справедливість заявлених позивачем вимог щодо стягнення з відповідача моральної шкоди, оскільки останній безсумнівно зазнав душевних страждань, зумовлених діями відповідача, що призвели до пошкодження його майна та необхідністю у зв`язку з цим докладати зусилля для відновлення попередніх життєвих умов та необхідністю проведення ремонту.
Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди, суд керується принципами виваженості, розумності та справедливості, в зв`язку з чим приходить до висновку про визначення розміру відшкодування такої моральної шкоди позивачу в сумі 10000 грн.
Згідно положень ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
З огляду на викладене суд відзначає, що ЦПК України передбачено наступні критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) пов`язаність витрат з розглядом справи; 2) їх дійсність; 3) необхідність; 4) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
При визначенні суми відшкодування витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
До таких висновків в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 19.02.2020 року (справа №755/9215/15-ц провадження №14-382цс19).
Дослідивши надані адвокатом Ковалем В.І. на підтвердження надання позивачу правової допомоги та їх розміру документи, враховуючи складність справи, значення справи для сторін, беручи до уваги, що розгляд справи відбувався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами, відсутність відповідних заяв по суті з боку відповідача, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позивач має право на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1331,20 грн. за подання до суду даної позовної заяви.

ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди 15523 грн, моральної шкоди 10000, витрат на правову допомогу у розмірі 10000 грн та судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Кузьменко