копія

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"11" червня 2026 р. Справа № 608/1505/26
Номер провадження2-о/608/86/2026
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Коломієць Н. З. 
з участю секретаря    Смаглій О. Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, 
В С Т А Н О В И В:
У травні 2026 року заявниця звернулася в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме диплому про навчання та трудової книжки. В заяві вказала, що звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (ГУ ПФУ в Тернопільській області) по питанню обчислення страхового стажу та збереження повної історії трудової діяльності в електронній системі Пенсійного фонду України так як записи до 1 січня 2004 року з паперових трудових книжок підлягають оцифруванню. Однак, ГУ ПФУ в Тернопільській областіОСОБА_1 було у цьому відмовлено в зв`язку з тим, що було виявлено у трудовій книжці НОМЕР_1 , запис по батькові - ОСОБА_2 , в дипломі серії НОМЕР_2 – « ОСОБА_3 », хоча в паспортних даних та свідоцтві про народження міститься запис – « ОСОБА_4 ». Дана обставина унеможливлює зарахувати до трудового стажу періоди трудової діяльності, відображені у трудовій книжці.
Просить встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 23 червня 1995 року, яка містить запис по батькові « ОСОБА_2 » та диплому серії НОМЕР_2 , виданого 01 липня 1991 року Профтехучилищем №2 м. Тернополя, де зазначено « ОСОБА_5 ». 
Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала окрему заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задоволити. 
Заінтересована особа: представник Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в судове засідання не з`явився. Подав письмове заперечення, згідно якого вважає, що з заяви ОСОБА_1 вбачається спір про право, а отже її слід залишити без розгляду. 
Оскільки, всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, тому суд ухвалює рішення без фіксування судового процесу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.
За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу).
За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно п. 6 ч.1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Заявниця звернулася з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з приводу обчислення страхового стажу та збереження повної історії трудової діяльності в електронній системі Пенсійного фонду України.
Однак, в документах заявниці були виявлені розбіжності в написанні її по батькові. А саме, у трудовій книжці НОМЕР_1 , запис по батькові – « ОСОБА_2 », в дипломі серії НОМЕР_2 – « ОСОБА_3 », хоча в паспортних даних та свідоцтві про народження міститься запис – « ОСОБА_4 ».
Судом було досліджено наступні письмові документи. 
Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , виданого Пилявською сільською радою Бучацького району 14 травня 1973 року, вбачається факт реєстрації народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - с. Пилява, Бучацький район, Тернопільська область, про що зроблено відповідний актовий запис за №32.
Згідно паспорта громадянина України (ІD-карти) № НОМЕР_4 , виданого відповідним органом 6127 від 02.01.2019 та витягу з реєстру Білобожницької територіальної громади №2023/002523886, стверджується особа заявниці « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - с. Пилява, Бучацький р-н, Тернопільська область.Зміна прізвища відбулась у наслідок перебуванні в шлюбі із ОСОБА_7 . 
При розірванні шлюбу 06 квітня 2007 року заявниця залишила прізвище « ОСОБА_8 », актовий запис №81, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 від 06 квітня 2007 року.
Згідно свідоцтв про народження дітей заявниці серії НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ,  НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , про що зроблені відповідні записи в графі мати, де зазначено ОСОБА_1 .
Також, у довідках виданих Управлінням соціального захисту населення Чортківської районної військової адміністрації Тернопільської області №№ 803824, 801955, 805053 про здійснення догляду за особами похилого віку, заявниця вказана як ОСОБА_1 .
В дипломі серії НОМЕР_2 , виданому 01.07.1991 Профтехучилищем №2 м. Тернополя вказано, що заявниця закінчила повний курс навчання у період з 01 вересня 1988 року по 28 червня 1991 року з одержанням середньої освіти за професією пряжекрутильник, зазначено « ОСОБА_9 ».
Згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 23.06.1995, анкетні дані заявниці зазначені «Рогатинська (перекреслено) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Перший запис в трудовій книжці - навчання в Тернопільському ПТУ № 2, запис зроблено на підставі диплому - НОМЕР_10 від 07.07.91.
Встановлення факту належності заявнику згаданих документів породжує для нього право на включення до трудового стажу періоду навчання, запис про який містяться в згаданому дипломі.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
В запереченні Головного управління ПФУ в Тернопільській області вказано, що заінтересована особа вбачає в заяві ОСОБА_1 спір про право та заявницею не доведено, що трудова книжка належить заявниці. 
Частиною 6 ст. 294 ЦПК України встановлено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Частиною четвертою ст. 315 ЦПК України роз`яснено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).
Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.
Відповідно листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа, який необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту.
При цьому, в даному випадку рішення суду не змінює собою документа, який виданий навчальним закладом, де навчалась заявниця, а лише підтверджує належність такого документу заявниці, що у подальшому надасть їй можливість на виникнення, зміну та припинення охоронюваних законом прав, свобод та інтересі, а також здійснення особистих майнових чи немайнових прав, які належать їй відповідно до положень ст. 46 Конституції України.
Відповідно до частини четвертої ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Проаналізувавши зміст вимог заявника, можна зробити висновок, що предметом розгляду у цій справі є не оскарження правомірності дій заінтересованої особи, а встановлення факту, що має юридичне значення.
З огляду на викладене, а також те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявнику потрібно для того, щоб він мав можливість обчислити страховий стаж та оцифрувати трудову книжку, як того вимагає чинне законодавство, а законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, тому суд має підстави дійти до переконання, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючих документів підлягає до задоволення шляхом встановлення факту належності. 
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 76, 81, 89, 136, 263, 264, 265, 273, 293, 294, 315, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, 
ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 , жительки с. Криволука Чортківського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_11 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (код ЄДРПОУ 14035769, майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001) про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, задоволити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 23 червня 1995 року, яка містить запис по батькові « ОСОБА_2 » та диплому серії НОМЕР_2 , виданого 01 липня 1991 року Профтехучилищем №2 м. Тернополя, де зазначено « ОСОБА_5 ». 
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з оригіналом
Суддя:/підпис/
Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/1505/26
Рішення набрало законної сили «  »    року.

Суддя: Н. З. Коломієць 

Копію рішення видано « »    року

Секретар: