ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
"06" травня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/558/26	

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши у порядку письмового провадження заяву акціонерного товариства «Енергетична компанія України» (вх. №2-786/26 від 23.04.2026) про ухвалення додаткового рішення по справі 
за позовом: акціонерного товариства «Енергетична компанія України» 
до відповідача: Відділу освіти, молоді та спорту Вилківської міської ради Ізмаїльського
району Одеської області 
про стягнення 357 920,88 грн 

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 20.04.2026 у даній справі позовні вимоги акціонерного товариства «Енергетична компанія України» (далі – АТ «ЕКУ») було задоволено шляхом присудження до стягнення з Відділу освіти, молоді та спорту Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (далі - Відділ освіти) суми основного боргу у розмірі 357 920,88 грн та судового збору у розмірі 2 147,53 грн, повернуто позивачу з державного бюджету судовий збір у розмірі 2 147,53 грн.
23.04.2026 до суду від АТ «ЕКУ» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 24 000,00 грн. 
Ухвалою від 23.04.2026 судом було прийнято заяву позивача до розгляду без повідомлення учасників справи, встановлено відповідачу строк до 01.05.2026 для подання заперечень на заяву позивача  про ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 221 ГПК України суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
30.04.2026 до суду від Відділу освіти надійшли заперечення на заяву позивача, відповідно до яких відповідач просить суд зменшити розмір заявлених до стягнення витрат у межах 5000,00 грн – 10 000,00 грн з підстав відсутності фінансової можливості для сплати всієї заявленої до стягнення суми витрат на правову допомогу адвоката.
Вирішуючи питання про наявність правових підстав для задоволення заяви позивача про покладення на відповідача витрат на правову допомогу, господарський суд виходить із наступного.
Згідно зі ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Слід зазначити, що позивачем у позовній заяві було повідомлено, що попередній розрахунок витрат на правничу допомогу становить 50 000,00 грн. 
У судовому засіданні 20.04.2026 представником позивача до закінчення судових дебатів повідомлено про намір подати докази понесення витрат на правову допомогу після ухвалення рішення суду. 
Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Рішенням суду від 20.04.2026 позовні вимоги АТ «ЕКУ» було задоволено у повному обсязі.
23.04.2026 до суду від АТ «ЕКУ» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 24 000,00 грн. 
Таким чином, позивачем з дотриманням вимог ч. 8 ст. 129 ГПК України протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду було подано заяву про розподіл витрат на правову допомогу.
З огляду на викладене, господарський суд доходить висновку про дотримання позивачем порядку повідомлення та надання суду доказів на підтвердження понесення витрат на правову допомогу, що свідчить про наявність підстав для їх розподілу у порядку, встановленому процесуальним законодавством.
Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Відповідно до п. 3 ч. 1, 2 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом із тим у частині 5 ст. 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не покладати такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому у судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічні висновки викладені у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.
Ці висновки було підтверджено і в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.11.2019 у справі № 910/906/18 та від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.
Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, визначеними у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем разом з позовною заявою було надано суду договір про надання правової допомоги № 2-4-151225/3 від 15.12.2025, укладений між адвокатом Ліневич Л.В. (Адвокат) та АТ «ЕКУ» (Клієнт), предметом якого є надання правової допомоги з юридичного консультування та юридичного представництва. 
Згідно з п. 1.3 договору про надання правової допомоги № 2-4-151225/3 від 15.12.2025 зміст, обсяг, вартість послуг, номер судової справи, в рамках якої надається правнича допомога та судова інстанція відображається сторонами в акті наданих послуг. 
Відповідно до п. п. 3.1-3.3 договору про надання правової допомоги №2-4-151225/3 від 15.12.2025 приймання - передача послуг за цим договором здійснюється сторонами за актами наданих послуг, що є підтвердженням надання правничої допомоги за цим договором. Акт наданих послуг складається та підписується адвокатом за результатом надання послуг. Враховуючи складність справи, значення справи для Клієнта, часу витраченого Адвокатом на надання послуг, сторони відображають в акті наданих послуг опис наданих послуг, їх обсяг та загальну вартість та розмір гонорару. 
Ціна цього договору складає 850 000,00 грн. Ціна послуг визначається за погодинною ставкою - 4000,00 грн/год. Вартість наданих послуг погоджується сторонами в актах наданих послуг (п. 4.1 договору про надання правової допомоги № 2-4-151225/3 від 15.12.2025).
22.04.2026 між Адвокатом та Клієнтом було підписано акт наданих послуг №5 до договору №2-4-151225/3 від 15.12.2025, відповідно до якого Адвокатом надано, а Клієнтом прийнято послуги з правничої допомоги під час розгляду справи № 916/558/26 в суді першої інстанції на загальну суму 24 000,00 грн, з яких 16000,00 грн – аналіз документів, законодавства, підготування та подання позову (4 години), 8 000,00 грн – участь у двох судових засіданнях.
За змістом п. 4 акта наданих послуг №5 від 22.04.2026 оплата наданих послуг з правничої допомоги здійснюється Клієнтом за фактом їх надання на підставі погоджених та підписаних сторонами актів наданих послуг протягом 30 календарних днів, з моменту фактичного виконання рішення суду, у межах стягнутої суми послуг з правничої допомоги.
Інтереси АТ «ЕКУ» у цій справі представляла адвокат Ліневич Л.В., що з урахуванням надання доказів на підтвердження понесення витрат є підставою для розподілу таких витрат між сторонами.
Враховуючи задоволення заявленого АТ «ЕКУ» позову згідно з рішенням суду від 20.04.2026, господарський суд, керуючись приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України, доходить висновку про наявність підстав для покладення на відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 24 000,00 грн.
Клопотання Відділу освіти про зменшення розміру заявлених до стягнення витрат у межах 5000,00 грн – 10 000,00 грн господарським судом оцінюється критично, оскільки належним чином обґрунтовано відповідачем не було Лише посилання на відсутність фінансової можливості для відшкодування всієї заявленої до стягнення суми витрат за відсутності будь-яких доказів, які можуть підтвердити зазначену обставину, не може бути покладено судом в обґрунтування рішення про зменшення витрат на правову допомогу.
Відповідно до ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Враховуючи надане суду право зменшити заявлені до стягнення витрати на правову допомогу з урахуванням критеріїв, передбачених частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, господарський суд дійшов висновку про правомірність зменшення заявлених до стягнення витрат до 15 000,00 грн. Судом враховано, що присудження всієї заявленої до стягнення суми не відповідатиме критерію розумності з огляду на предмет спору, ціну позову та обсяг виконаної адвокатом роботи. 
За обсягом та характером доказів дана справа не може бути віднесена до складної, розгляд цієї справи за правилами загального позовного провадження здійснювався лише з огляду на ціну позову, про що було зазначено в ухвалі суду від 24.02.2026 про відкриття провадження у справі. Таким чином, заявлені до стягнення витрати не співмірні зі складністю справи та обсягом наданої адвокатом правової допомоги.
З огляду на викладене, господарський суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача шляхом присудження до стягнення з Відділу освіти, молоді та спорту Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області на користь акціонерного товариства «Енергетична компанія України» витрат на правову допомогу у розмірі 15 000,00 грн. В іншій частині заяви позивачу слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 86, 123, 126-129, 221, 236 – 238, 244 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:
1. Заяву акціонерного товариства «Енергетична компанія України» про ухвалення додаткового рішення – задовольнити частково. 

2. Стягнути з Відділу освіти, молоді та спорту Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області /68355, Одеська обл., Ізмаїльський р-н, м. Вилкове, вул. Татарбунарського повстання, 64; ідентифікаційний код 42263559/ на користь акціонерного товариства «Енергетична компанія України» /01001, місто Київ, вул. Іллінська, буд. 8; ідентифікаційний код 32984271/ витрати на правову допомогу у розмірі 15 000,00 грн /п`ятнадцять тисяч грн 00 коп./. 

3. В іншій частині вимог заяви – відмовити. 

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.
Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного рішення суду.
Повне додаткове рішення складено 06.05.2026. 

Суддя С.П. Желєзна