ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2026 м.Дніпро Справа № 908/2270/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Золотарьової Я.С. (доповідач)
суддів: Мартинюка С.В., Фещенко Ю.В.
секретар судового засідання: Янкіна Г.Д. 
представники учасників провадження:
від скаржника: Гончаренко Б.О.
від кредитора-1,2: не з`явився 
від відповідача: не з`явився 
розглянув матеріали апеляційної скарги Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 02.12.2025 (повна ухвала складена 05.01.2026) суддя Юлдашев О.О.
у справі про банкрутство № 908/2270/25
Кредитори: 1/ АТ “Сенс Банк”, м. Київ
2/ АТ “Універсал Банк”, м. Київ
3/ ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ДПС У М.КИЄВІ , м. Київ
Боржник – Фізична особа-підприємець Канєвська Яна Дмитрівна, м. Запоріжжя
про неплатоспроможність
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви
До суду надійшла заява Головного управління ДПС у м. Києві з грошовими вимогами до боржника на суму 1 053 232,00 грн. та окремо судовий збір у розмірі 6 056,00 грн.
Заява обґрунтована тим, що 07.08.2025 було відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника — Канєвської Яни Дмитрівни. Заявник вказує, що загальна сума вимог становить 1 053 232,00 грн, яка складається виключно зі штрафних санкцій. Борг виник на підставі результатів фактичної перевірки (акт від 13.02.2025) за порушення законодавства у сфері торгівлі та застосування РРО.
Вимоги ґрунтуються на двох податкових повідомлення-рішеннях від 13.03.2025:
- № 0223390707 на суму 1 052 212,00 грн (штрафні санкції).
- № 0223400707 на суму 1 020,00 грн (адміністративні штрафи та інші санкції).
Заява подана відповідно до ст. 1 та ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, які визначають ДПС як кредитора та зобов`язують його заявити вимоги до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про справу.
Заявник зазначає, що оскільки борг складається з неустойки (штрафів), тому потрібно включити ці вимоги до шостої черги задоволення вимог кредиторів. До заяви додано докази сплати судового збору в розмірі 6 056,00 грн.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 02.12.2025 у справі №908/2270/25 визнано грошові вимоги Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС, кредитором у справі № 908/2270/25 на суму 6 056,00 грн - судовий збір. 
Податковий борг фізичної особи-підприємця Канєвської Яни Дмитрівни перед кредитором Головним управлінням ДПС у м. Києві в розмірі 1 053 232,00 грн. визнано безнадійним та таким що підлягає списанню відповідно до ч.2 ст.125 Кодексу України з процедур банкрутства.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись з ухвалою суду, через систему “Електронний суд” Головне управління ДПС у м. Києві звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 02.12.2025 у справі № 908/2270/25 в частині визнання заявленого Головним управлінням ДПС у м. Києві податкового боргу у сумі 1 053 232,00 гривень безнадійним і таким, що підлягає списанню. В іншій частині ухвалу Господарського суду Запорізької області від 02.12.2025 у справі № 908/2270/25 залишити без змін.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що скаржник не погоджується з ухвалою Господарського суду Запорізької області від 02.12.2025 в частині визнання податкового боргу в сумі 1 053 232,00 грн безнадійним і таким, що підлягає списанню та вважає, що ця частина рішення прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права,.
Відповідно до Податкового кодексу України (ПКУ), саме контролюючі органи здійснюють функції щодо списання безнадійного податкового боргу. Процедура визнання боргу безнадійним регулюється статтею 101 ПКУ та відповідним Порядком, затвердженим наказом Мінфіну № 220. 
Скаржник наголошує, що перелік підстав для визнання боргу безнадійним є чітко визначеним, і суд не врахував ці спеціальні норми.
Стаття 125 Кодексу України з процедур банкрутства, на яку посилався суд першої інстанції, регулює наслідки завершення процедури, але не встановлює автоматичного списання боргу без дотримання процедур, визначених ПКУ.

Узагальнення доводів та заперечень інших учасників справи
Сторони не скористались свої процесуальним правом на подачу заяв по суті.

Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Золотарьової Я.С. (доповідач), суддів Мартинюка С.В., Фещенко Ю.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.04.2026 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 02.12.2025 у справі № 908/2270/25 залишено без руху. Зазначено, що апелянт протягом 10 днів з дня отримання ухвали має усунути недоліки апеляційної скарги, а саме:
- надати докази направлення скарги і доданих до неї документів АТ “Сенс Банк” та АТ “Універсал Банк”;
- надати докази сплати судового збору у розмірі 7 267,20 грн. за належними реквізитами
10.04.2026 на адресу суду від скаржника, на виконання вимог ухвали від 02.04.2026 надійшла заява про усунення недоліків з доказами направлення скарги і доданих до неї документів АТ “Сенс Банк” та АТ “Універсал Банк” та доказами сплати судового збору у розмірі 7 267,20 грн.
Одночасно в апеляційній скарзі скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Запорізької області від 02.12.2025 у справі № 908/2270/25.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.04.2026 поновлено Головному управлінню ДПС у м. Києві строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 02.12.2025 у справі про банкрутство № 908/2270/25. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 05.05.2026. Витребувано у Господарського суду Запорізької області матеріали справи (оскарження) № 908/2270/25, необхідні для розгляду апеляційної скарги.
20.04.2026 матеріали справи №908/2270/25 надійшли до суду апеляційної інстанції.
У судове засідання 05.05.2026 представники кредитора-1,2 та боржника не з`явились, були належним чином повідомлені про розгляд справи.
В судовому засіданні 05.05.2026 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови у справі.

Обставини справи, встановлені судом, мотиви судового рішення 
До Господарського суду Запорізької області від ФОП Канєвської Яни Дмитрівни надійшла заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність останньої.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 25.07.2025 прийнято заяву про відкриття провадження (проваджень) у справі про неплатоспроможність до розгляду.
Ухвалою суду від 07.08.2025 відкрито провадження у справі № 908/2270/25 про неплатоспроможність фізичної особи-підприємця Канєвської Яни Дмитрівни; введено процедуру реструктуризації боргів боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Литвиненка Сергія Сергійовича.
На офіційному веб-порталі судової влади України здійснено публікацію повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність за № 77076 від 09.09.2025.
До суду надійшли заяви з грошовими вимогами до боржника: 
- Акціонерного товариства “Сенс-Банк” на суму 43 226,15 грн;
- Акціонерного товариства “Універсал Банк”на суму 179 707,00 грн. 
Ухвалою суду від 13.11.2025 визнано грошові вимоги АТ “Сенс Банк” у розмірі 43 226,15 грн основного боргу з другою чергою задоволення та 4 844,80 грн судового збору позачергово; визнано грошові вимоги АТ “Універсал Банк” у розмірі 179 707,00 грн основного боргу з другою чергою задоволення та 4 844,80 грн судового збору позачергово.
До суду надійшла заява Головного управління ДПС у м. Києві з грошовими вимогами до боржника на суму 1 053 232,00 грн та окремо судовий збір у розмірі 6 056,00 грн.
Мотиви ухвали Господарського суду Запорізької області від 02.12.2025 у справі № 908/2270/25 базуються на специфіці законодавства про банкрутство та пріоритеті відновлення платоспроможності фізичної особи.
Суд зазначив, що до боргів фізичних осіб застосовується особливий порядок погашення, передбачений саме КУзПБ, який має пріоритет над загальними нормами цивільного чи податкового законодавства.
Частина 2 статті 125 КУзПБ прямо передбачає, що одним із наслідків відкриття провадження про неплатоспроможність є визнання податкового боргу безнадійним та його списання, якщо цей борг виник протягом трьох років до дня постановлення ухвали про відкриття провадження.
Суд наголосив, що для списання боргу за КУзПБ не потрібно жодних інших умов, крім самого факту наявності провадження та виникнення боргу у вказаний трирічний період. Це не залежить від наявності у боржника майна або від того, чи буде затверджено план реструктуризації. Головним завданням провадження є відновлення платоспроможності фізичної особи. Відмова у списанні податкового боргу, що виник раніше трирічного періоду, суперечила б цій меті.
Висновки суду узгоджуються з позицією Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (постанова від 13.06.2023 у справі №907/76/22).
Суд визнав вимоги податкової лише в частині 6 056,00 грн (судовий збір), оскільки ці витрати підтверджені документально та безпосередньо пов`язані з поданням заяви до суду.
Таким чином, суд дійшов висновку, що основна сума податкового боргу (1 053 232,00 грн) підлягає списанню за законом, а статус кредитора за ГУ ДПС зберігається лише в межах сплаченого судового збору.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції
Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких мотивів.
Згідно ч. 1 ст. 113, ч. 1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.
Ухвалою суду від 07.08.2025 відкрито провадження у справі № 908/2270/25 про неплатоспроможність фізичної особи-підприємця Канєвської Яни Дмитрівни та введено процедуру реструктуризації боргів боржника.
Відповідно до ч. 2 ст. 125 Кодексу України з процедур банкрутства, податковий борг, що виник протягом трьох років до дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника, визнається безнадійним та списується у процедурі реструктуризації боргів боржника.
З матеріалів справи вбачається, що Головним управлінням ДПС у м. Києві заявлено грошові вимоги до боржника в розмірі 1 053 232,00 грн. – основний борг та окремо 6 056,00грн. судовий збір. Вказаний борг виник у лютому-березні 2025, тобто протягом трьох років до дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника.
У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 13.06.2023 по справі №907/76/22 зазначено таке: «Абзацом дев`ятнадцятим частини першої статті 1 КУзПБ визначено, що реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.
Верховний Суд звертає увагу, що провадження у справі про неплатоспроможність на відміну від позовного провадження, призначенням якого є визначення та задоволення індивідуальних вимог кредиторів, одним із завдань має задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможного боржника.
Зазначене дає підстави для висновку про те, що до боргів фізичної особи-підприємця застосовується інший, передбачений нормами КУзПБ, порядок погашення заборгованості боржника перед його кредиторами (в т. ч. і перед податковими органами), ніж передбачений загальними положеннями цивільного, податкового та іншого законодавства.
Також системний аналіз частини першої, третьої статті 125 КУзПБ дає підстави для висновку про те, що Кодексом визначено перелік боргів, які не підлягають реструктуризації і повне погашення яких є імперативною умовою для затвердження господарським судом плану реструктуризації.
Водночас частиною другою статті 125 КУзПБ визначено наслідки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника та початку процедури реструктуризації боргів боржника щодо податкового боргу, який виник протягом трьох років до дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника.
Такими наслідками, зокрема є визнання податкового боргу безнадійним та його списання. При цьому Кодексом інших умов, окрім наявності провадження у справі про неплатоспроможність та виникнення податкового боргу протягом трьох років до дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника зазначеним Кодексом не передбачено».
Тому апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у ч. 2 ст. 125 КУзПБ визнання податкового боргу безнадійним і його подальше списання не пов`язується ані з безпосереднім затвердженням ухвалою суду плану реструктуризації, ані з наявністю у боржника майна за рахунок якого можливо погасити заборгованість. Єдиною достатньою такою умовою є наявність провадження у справі про неплатоспроможність та виникнення податкового боргу протягом трьох років до дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника.
Щодо аргументів скаржника про те, що саме контролюючі органи здійснюють функції щодо списання безнадійного податкового боргу апеляційний суд зауважує таке.
Відповідно до ст. 1 Податкового кодексу України (сфера дії Податкового кодексу України) податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Ст. 101 Податкового кодексу України визначається поняття безнадійного податкового боргу, а також визначає, що списання такого боргу здійснюється контролюючими органами. При цьому зазначено, що порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Зважаючи на вказані норми, регулюванням Податкового кодексу України не охоплюються судові процедури, зокрема процедура неплатоспроможності боржника.
Водночас, суд зауважує про те, що нормами Податкового кодексу України не визначено, що списання безнадійної податкової заборгованості є виключною компетенцією податкових органів. Такі норми у Податковому кодексі України відсутні.
Ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (законодавство, що регулює провадження у справах про банкрутство) визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
У ст. 125 Кодексу встановлено, що у процедурі реструктуризації боргів боржника, яка є процедурою, що регулюється виключно Кодексом України з процедур банкрутства, судом визнається безнадійним та списується податковий борг. При цьому критерії, якими керується суд – це період, за який виник податковий борг, та наявність процедури реструктуризації боргів.
Отже, підстави для визнання податкового боргу безнадійним, які передбачені у ст. 101 Податкового кодексу України та ті, які передбачені ст. 125 Кодексу України з процедур банкрутства не є тотожними, так само як процедури їх списання, а також суб?єкти, які здійснюють таке списання. При цьому скаржником не доведено пріоритет норм Податкового кодексу України, з врахуванням того, що юридична сила Кодексу України з процедур банкрутства та Податкового кодексу України є однаковою. Але вирішуючи це питання, апеляційний суд враховує, що у процедурі банкрутства спеціальним законом є Кодекс України з процедур банкрутства.
З огляду на викладене, доводи скаржника в цій частині апеляційним судом відхиляються як необґрунтовані.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що розглядаючи справу, суд першої інстанції дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, правильно застосував норми процесуального права, що у відповідності до ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін.
Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають. 
Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 02.12.2025 у справі № 908/2270/25 - залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 02.12.2025 у справі № 908/2270/25 – залишити без змін.
Судові витрати за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено і підписано 11.05.2026.

Головуючий суддя Я.С. Золотарьова

Суддя С.В. Мартинюк

Суддя  Ю.В. Фещенко