Справа №592/3994/26
Провадження №2/592/1632/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
04 травня 2026 року          м.Суми   
Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючої судді Корольової Г.Ю., за участю секретаря судового засідання Перев`язки К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про стягнення коштів у порядку спадкування.

УСТАНОВИВ:
12.03.2026 року позивач через свого представника – адвоката Юсан І.О. звернувся до суду з вказаним позовом і просить стягнути з відповідача на свою користь нараховану та не отриману за життя його дідусем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсію у сумі 139 777,23 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що він є онуком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дідусь перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та був отримувачем пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Згідно матеріалів пенсійної справи дідуся у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області обліковуються кошти у загальній сумі 139777,23 грн., перерахованих на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.12.2022 року у справі № 480/6949/22. Після смерті ОСОБА_2 приватним нотаріусом Конотопського районного нотаріального округу Сумської області було заведено спадкову справу. Спадкоємцем п`ятої черги після смерті спадкодавця за законом є його онук. Позивач звернувся до приватного нотаріуса щодо оформлення спадкових прав на майно дідуся, а саме грошових коштів, що обліковуються в ГУ ПФУ в Сумській області, однак отримав лист, у якому нотаріусом зазначено, що у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області обліковуються кошти, нараховані ОСОБА_2 на виконання рішення суду, але вони не включаються до складу спадкового майна. Позивач вважає, що має право на зазначену суму у порядку спадкування, а тому звернувся до суду.
13.03.2026 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача надіслала заяву, в якій просила розгляд справи провести без їх участі.
Представник відповідача надіслав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову. Так зазначив, що ОСОБА_2 – дідусь позивача, перебував на обліку в головному управлінні як отримувач пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», далі Закон № 2262-ХІІ. До головного управління надійшов запит від приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу Артема Засоріна від 23.01.2026 щодо надання інформації про наявність недоотриманої пенсії ОСОБА_2 . Головне управління листом від 17.02.2026 року №1800-0505-8/7581 повідомило про відсутність недоотриманого розміру пенсії. Разом з цим, у головному управлінні обліковуються кошти, нараховані ОСОБА_2 на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду у справі №480/6949/22 від 26.12.2022, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника відповідно до ст.61 Закону України 2262-ХІІ. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. За матеріалами пенсійної справи померлого ОСОБА_2 станом на дату його смерті, виплата пенсії здійснена в повному обсязі, відповідно, недоотриманий розмір відсутній, про що повідомлено у листі головного управління від 17.02.2026 року №1800-0505-8/7581. Сторона відповідача вважає, що підстави для виплати ОСОБА_1 нарахованих коштів ОСОБА_2 відсутні.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.
Суд установив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який є дідом позивача ОСОБА_1 .
Позивач є спадкоємцем п`ятої черги після смерті ОСОБА_2 за законом, відповідно до спадкової справи №91/2024.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомогу зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що:
- цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;
- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;
- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач дійсно є онуком та спадкоємцем за законом свого діда ОСОБА_2 .
За правилами ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Згідно зі ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
За положеннями ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Таким чином, суд вважає, що право позивача на отримання недоотриманої пенсії після смерті діда відповідачем порушено і підлягає судовому захисту, у позивача відсутня інша можливість захистити порушене право.
У постанові від 27.11.2019 у справі №2-а/1741/2009 Верховний Суд дійшов висновку, що захист прав спадкоємців на отримання призначених, але не отриманих спадкодавцем пенсії, повинен відбуватися шляхом звернення з позовом до органу Пенсійного фонду в порядку цивільного судочинства, а не шляхом заміни сторони у виконавчому провадженні, яке закінчено.
Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець після смерті ОСОБА_2 має право на отримання невиплачених пенсійних виплат, на підставі положень ст. 1227 ЦК України, норм ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», і саме відповідач відмовив позивачу у виплаті зазначених коштів.
Європейський Суд з прав людини у рішеннях проти України також вказував, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань, зокрема у справі "Кечко проти України" від 08.11.2005 року.
За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції, на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (див. пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №925/1265/16). При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.
Крім того, спосіб захисту права чи інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі №522/1528/15-ц (п.58).
Ці тези стосуються саме засад ефективного судового захисту, а отже можуть бути враховані у цій частині при ухваленні рішення у справі.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1331,20 грн.
Керуючись ст.12, 13, 77, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Задовольнити позов  ОСОБА_1 про стягнення коштів у порядку спадкування.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , набуті у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , грошові кошти у вигляді недоотриманої суми пенсії в загальному розмірі 139 777,23 грн.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь  ОСОБА_1 відшкодування судових витрат у розмірі 1331 грн 20 коп.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач – ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 .
Відповідач – Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, м.Суми, вул.С.Бандери, 43, код ЄДРПОУ 21108013.

Повний текст рішення складено 11.05.2026.

Суддя Галина КОРОЛЬОВА