1	Справа № 335/2028/26  2/335/1741/2026 	

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря судового засідання Муленко Я.В., розглянувши у залі суду у м. Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

ВСТАНОВИВ:
Позивач АТ «ОТП Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначив наступне. 
20.04.2025 року між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 3000044372 на рефінансування (погашення заборгованості Позичальника перед кредитором першої черги – АТ «ОТП Банк»), за яким Позивач здійснив видачу кредитних коштів Позичальнику в сумі 242 672,00 гривень безготівково, а позичальник зобов`язався повернути Кредит та сплати проценти за користування кредитними коштами.
У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору з повернення кредитних коштів, відповідач має заборгованість у розмірі 271 724,81 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку та просить стягнути на його користь понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 260,70 гривень.
Ухвалою судді від 02.03.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.
У судове засідання представник позивача не з`явився, у позові просив провести розгляд справи у його відсутність, зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. 
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, відповідно до ст. 12-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, згідно з якою з опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Крім того, відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення судових повісток рекомендованим відправленням за адресою реєстрації її місця проживання як ВПО: АДРЕСА_1 . Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У зв`язку із зазначеним, суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду та перейшов до стадії ухвалення судового рішення до 05.05.2026 року.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. 
Судом встановлено, що 20.04.2025 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 3000044372, який позичальник підписав електронним підписом за допомогою відкритого ключа, та підтвердив, що Cторонами вже було укладено Договір про дистанційне обслуговування та електронну взаємодію (надалі – Договір), відповідно до якого Клієнт визнав, що Електронний Підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом. Клієнт підтверджує, що перед підписанням Паспорту споживчого кредиту, Кредитного договору з Графіком Платежів (надалі окремо або разом – Е-Документ/-и) Клієнт попередньо ознайомився з текстами цих Е-Документів. Сторони погодили, що після попереднього ознайомлення з текстами цих Е-Документів Клієнт підписує одночасно всі Е-Документи у електронній формі, шляхом накладення Удосконаленого Електронного Підпису Клієнта. (а.с. 14-17).
Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Позивачем доведено належними доказами, що Кредитний договір № 3000044372 від 20.04.2025 poку укладено між сторонами в електронному вигляді, що відповідає вимогам Закону. 
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з п. 1.1. Договору, Банк надав Позичальнику Кредит, відповідно до розділу «2.1. Кредитний договір (Кредит на загальні споживчі цілі)» Правил кредитування, а Позичальник отримав Кредит у розмірі 242 672 гривень 00 коп. на загальні споживчі цілі на Рефінансування (погашення заборгованості Позичальника перед Кредитором першої черги (АТ «ОТП БАНК»). Дата остаточного повернення Кредиту «20» квітня 2032 року Строк, на який надається Кредит Визначено Графіком Платежів.
Згідно з п. 1.2. Договору, протягом дії Кредитного договору для розрахунку процентів за користування Кредитом використовується фіксована процента ставка у розмірі 30.00 % річних до повного виконання Боргових зобов`язань за Кредитним договором.
З матеріалів справи встановлено, що умови кредитного договору Банком були виконані у повному обсязі, шляхом надання кредитних коштів позичальнику ОСОБА_1 , що підтверджується меморіальними ордерами № 24449226 від 20.04.2026 на суму 222 522,00 гривень та № 24449225 від 20.04.2026 на суму 20 150,00 гривень (а.с. 36).
Заборгованість відповідача ОСОБА_1 . Кредитним договором № 3000044372 від 20.04.2025 poку станом на 30.12.2025 року становить 271 724,81 гривень та складається з наступного: 239 787,50 гривень - сума заборгованості за тілом Кредиту; 31 937,31 гривень - сума заборгованості за нарахованими відсотками за період з 21.08.2025 року по 30.12.2025 року, що підтверджується наданим позивачем розрахунком, який відповідачем не спростований (а.с. 37). 
Відповідачем не надано заперечень щодо вимог позивача або даних, які б спростовували викладені у позові обставини, та не надано даних щодо повернення кредитних коштів.
Статтею 15 ЦК України кожній особі гарантовано захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. 
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
В силу ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем надано належні, допустимі та достовірні докази порушення позичальником умов кредитного договору, шляхом неналежного виконання зобов`язань за договором, яким умови кредитного договору не оспорювалися, та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові, про наявність підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором. 
На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за кредитним договором позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було вжито заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості у загальному розмірі 271 724,81 гривень є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості. 
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 260,70 гривень, що документально підтверджені платіжною інструкцією № 2901619412 від 25.02.2026 року (а.с. 49).
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, - 

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Акціонерного товариства «ОТП БАНК» (01033, місто Київ, вул. Жилянська, буд. 43, ЄДРПОУ 21685166) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ОТП БАНК» суму заборгованості за кредитним договором № 3000044372 від 20.04.2025 poку загальним розміром 271 724 гривень 81 копійка та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 260 гривень 70 копійок, а всього стягнути 274 985 (двісті сімдесят чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят п`ять) гривень 51 копійку. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Запорізького апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 05 травня 2026 року.

Суддя В.В. Калюжна