УХВАЛА

04 травня 2026 року 
м. Київ

справа № 756/11925/23
провадження № 61-5107ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,
розглянув касаційну скаргуОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Черепов Дмитро Володимирович, на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 10 травня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини з матір`ю та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини 
з батьком,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом 
до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини з матір`ю.
У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом 
до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини з батьком.
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 10 травня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.
Визначено місце проживання малотітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_2 .
Відмовлено у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 
до ОСОБА_2 , треті особи Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з батьком.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Додатковим рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 17 червня 
2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати 
на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.
Постановою Київського апеляційного суду від 17 лютого 2026 року рішення Оболонського районного суду міста Києва від 10 травня 2024 року залишено без змін. Додаткове рішення Оболонського районного суду міста Києва від 17 червня 2024 року скасовано. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 : витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в сумі 
24 000,00 грн; витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 28 500,00 грн; витрати, пов`язані з проведенням наукового рецензування 
в сумі 15 000,00 грн, та витрати на залучення спеціаліста-психолога у розмірі 
10 000,00 грн.
16 квітня 2026 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Черепов Д. В., через підсистему «Електронний суд», звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 10 травня 
2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2026 року, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права та недотримання норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 залишити без задоволення та задовольнити його зустрічний позов.
Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів 
з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений 
в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР).
Аналіз ЄДРСР свідчить, що повний текст постанови Київського апеляційного суду від 17 лютого 2026 року складено 16 березня 2026 року. Таким чином, подання касаційної скарги 16 квітня 2026 року є пропуском строку, передбаченого статтею 390 ЦПК України.
Представником заявника заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 17 лютого 2026 року, 
яке мотивовано тим, що копію оскаржуваної постанови доставлено 
до електронного кабінету в підсистемі Електронний суд - 17 березня 2026 року, 
що підтверджується відомостями картки руху документу, сформованої у підсистемі «Електронний суд».
Колегія суддів, проаналізувавши доводи особи, яка подає скаргу, та наявні докази на підтвердження цих доводів, беручи до уваги дату доставки оскаржуваної постанови до електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд», незначний пропуск встановленого законом строку на касаційне оскарження, дійшла висновку про наявність підстав для поновлення строку на касаційне оскарження.
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Підставою касаційного оскарження рішення Оболонського районного суду міста Києва від 10 травня 2024 року та постанови Київського апеляційного суду 
від 17 лютого 2026 року представник заявника зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду 
від 14 вересня 2022 року у справі № 466/1017/20, від 19 червня 2024 року у справі № 372/3402/22, від 08 квітня 2026 року у справі № 127/9327/18, від 14 березня 
2025 року у справі № 527/935/24, від 01 квітня 2026 року у справі № 204/5036/24 
та постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі 
№ 402/428/16, від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13, що передбачає вимоги пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
Вказує на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, 
що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази, 
що передбачає вимоги пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів 
у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження 
(про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат 
Черепов Д. В., подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Крім того, у касаційній скарзі заявлено клопотання про зупинення виконання рішення Оболонського районного суду міста Києва від 10 травня 2024 року 
та постанови Київського апеляційного суду від 17 лютого 2026 року в частині визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в звичному для нього місці, тобто з батьком, до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Клопотання про зупинення виконання або дії судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення його виконання, підтверджені певними доказами. 
Вирішуючи питання про зупинення виконання або дії судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Законом не визначений перелік підстав, за наявності яких суд має право зупинити виконання оскарженого рішення суду або його дію. Свобода суддівського розсуду не є необмеженою, оскільки такі дії суд вчиняє після набрання рішенням законної сили, а однією з основних засад судочинства в Україні є обов`язковість судового рішення (пункт 9 частини першої статті 129 Конституції України). Тому зупинення виконання (дії) рішення суду допускається лише у виняткових випадках.
Заявник має обґрунтувати та довести, що не зупинення дії рішення або його виконання може мати незворотні наслідки.
Проста незгода з мотивами ухваленого рішення не є достатньою підставою для зупинення його виконання (дії), оскільки правильність застосування норм права суд касаційної інстанції перевіряє, переглядаючи судові рішення по суті, а не на стадії відкриття касаційного провадження. 
Відповідно до сформованої судової практики суд при вирішенні питання про зупинення виконання (дії) рішення враховує такі обставини: ймовірності утруднення повторного розгляду справи або неможливість здійснення повороту виконання рішення внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідність забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки, негайне виконання може завдати значної шкоди (призвести до знищення майна, втрати репутації) або призвести до інших негативних наслідків, які не можна буде виправити. Таке питання вирішується за заявою учасника справи або за ініціативою суду 
з урахуванням конкретних обставин справи.
Зупинення дії (виконання) рішення є винятковим заходом і має застосовуватися лише у випадках, коли це дійсно необхідно для запобігання негативним наслідкам, які не можна буде виправити в майбутньому у разі скасування судового рішення. 
Водночас, викладені в клопотанні доводи, зокрема ймовірний негативний вплив 
на дитину її примусове відібрання від батька та повернення до матері, зв`язок малотітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із місцем проживання з батьком, є такими (обставини), що становлять предмет перевірки 
на підтвердження або спростування доводів касаційної скарги. Відповідно такі обставини не можуть бути враховані та оцінені Верховним Суд у межах розгляду клопотання.
Оцінивши доводи клопотання та надані до нього докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень, оскільки це не відповідатиме найкращим інтересам дитини, бо створить ситуацію правової невизначеності у життєво-важливому питанні для дитини ? визначенні місця проживання. Правова невизначеність існує більше трьох років (розгляд справи в судах триває з вересня 2023 року), що на переконання суду може мати більше негативних наслідків, ніж зупинення виконання оскаржуваних рішень на період касаційного перегляду справи. 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 389, 390, 395, 397 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Черепов Дмитро Володимирович, строк на касаційне оскарження рішення Оболонського районного суду міста Києва від 10 травня 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 17 лютого 2026 року у справі № 756/11925/23.
Відкрити касаційне провадження у цій справі.
Витребувати з Оболонського районного суду міста Києва цивільну справу № 756/11925/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини з матір`ю та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба 
у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини з батьком.
Відмовити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Черепов Дмитро Володимирович, у задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення Оболонського районного суду міста Києва від 10 травня 
2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 17 лютого 2026 року 
до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який 
за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара