Унікальний номер справи 761/45934/25
Номер апеляційного провадження 33/824/1765/2026
Суддя суду першої інстанції О. В. Мєлєшак 
Суддя у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач

Постанова
Іменем України

19 березня 2026 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л.Д., розглянув у судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Координаційно-моніторингової митниці, поданої представником Григораш Дмитром Івановичем на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 грудня 2025 року про притягнення 

ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
РНОКПП НОМЕР_1 , 
громадянина України, 
зареєстроване місце проживання: 

АДРЕСА_1 

до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, 

у с т а н о в и в :

Згідно протоколу про порушення митних правил №0073/UA126000/2025 від 19.06.2025 року, 02.04.2025 митним брокером ОСОБА_1 , який також є відправником/експортером товару, фізичною особою - підприємцем з метою експорту до Турецької Республіки товару «Пиломатеріал (дошка, брусок) обрізний: Пиломатеріали обрізні сосна (1-3сорт) розміром 37/87х87х3000/4000мм-32,030м3; Пиломатеріали не стругані, не шліфовані, пакетовані, без торцевих з`єднань, з сосни звичайного виду Pinus sylvestris L.» (далі - Товар), загальною вагою брутто 22 800 кг, нетто 22 600 кг, загальним об`ємом 32,030 м3, загальною вартістю 251 598, 67 грн., з приховуванням від митного контролю, подано митному органу, як підставу для переміщення товару, документів одержаних незаконним шляхом, а саме Сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів від 26.03.2025 № 20250326-000269.
Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.
Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.12.2025 провадження по адміністративній справі відносно  ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України. 
Не погоджуючись з постановою судді Координаційно-моніторинговою митницею через представника Григораша Д.І. подано апеляційну скаргу.
В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що під час провадження у справі встановлено, що 02.04.2025 фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 подано митну декларацію типу ЕК 10 АА № 25UA102220000434U0 на товар «Пиломатеріал (дошка, брусок) обрізний: Пиломатеріали обрізні сосна (1-3сорт) розміром 37/87х87х3000/4000мм - 32,030м3; Пиломатеріали не стругані, не шліфовані, пакетовані, без торцевих з`єднань, з сосни звичайного виду Pinus sylvestrisL.».
Разом з митною декларацією ОСОБА_1 подано Сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій від 26.03.2025 № 20250326-000269.
Провадженням встановлено, що фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звертався із заявою для отримання зазначеного сертифікату, до Центрального міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства, разом з якою, серед іншого, подав накладну з постачання лісоматеріалів від 03.02.2025 № 05, постачальником у якій зазначено ТОВ «А.В.В.СТАНДАРТ» (код ЄДРПОУ - 34050578).
Вищевикладене, на думку апелянта, свідчить про необгрунтованість твердження суду першої інстанції про те, що митним органом не доведено факт подання ОСОБА_1 документів, отриманих незаконним шляхом.
При цьому встановлено, що згідно з інформацією наданою ТОВ «А.В.В.СТАНДАРТ» (код 34050578), останнє не мало фінансово-господарських відносин з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
Звертає увагу апеляційного суду на ту обставину, що усвідомлюючи вимоги до документів, які подаються для отримання Сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів та відповідальність за достовірність відомостей, зазначених у поданих документах, ОСОБА_1 подав до управління лісового та мисливського господарства заяву, до якої долучив накладну з придбання лісоматеріалів від 03.02.2025 № 05, постачальником у яких зазначено ТОВ «А.В.В.СТАНДАРТ».
При цьому, ні митному органу, ні суду ОСОБА_1 не було надано жодних документів, що підтверджували б  сплатуним коштів ТОВ «А.В.В.СТАНДАРТ» (код 34050578) за придбання лісоматеріалів за накладними з придбання лісоматеріалів від 03.02.2025 № 05.
Натомість відомості наявні в матеріалах справи свідчать про відсутність реєстрації податкових накладних щодо постачання ТОВ «А.В.В.СТАНДАРТ» (код 34050578) для фізичної особи-підприємця будь-яких товарів.
Зауважує, що  ОСОБА_1 під час провадження у справі відмовився надати митному органу оригінал накладної від 03.02.2025 № 05 з метою проведення експертизи.
Проте, судом першої інстанції не надано оцінку зазначеним фактам та доказам.
Апеляційна скарга також містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що судове засідання у справі відбулося 05.12.2025 за відсутності апелянта. Тільки 15.12.2025 звернувшись до суду з заявою про видачу копії постанови, Координаційно-моніториноговою митницею отримано копію постанови Шевченківського районного суду м Києва від 05.12.2025 та 24.12.2025 подано апеляційну скаргу. 
Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд виходить з наступного.
Як убачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова була винесена 05 грудня 2025 року, яка Координаційно-моніторинговій митниці не надсилалась. 
Звернувшись з заявою Координаційно-моніторинговою митницею 15.12.2025 отримано копію постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 05.12.2025. 
З метою доступу до правосуддя, суд дійшов висновку про те, що строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.12.2025 пропущений Координаційно-моніторинговою митницею з поважних причин.
Обмеження на реалізацію права на оскарження, яке може полягати у не поновленні строку скаржнику, порушить саму суть права. Фактично, без поновлення строку на подання апеляційної скарги, скаржник буде позбавлений на реалізацію важливого елемента права на справедливий суд, як право на звернення до апеляційного суду за захистом своїх прав.
За таких обставин, клопотання Координаційно-моніторингової митниці, подане представником Григораш Д.І., про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.
Заслухавши пояснення представника Координаційно-моніторинговою митниці Григораша Д.І., який апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, захисника ОСОБА_1 - адвоката Похилько С.М., який проти доводів апеляційної скарги заперечив, постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 грудня 2025 року просив залишити без змін як законну та обгрунтовану, дослідивши доводи апеляційної скарги та зібрані по справі докази, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 
Так, закриваючи провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення суддя Шевченківського районного суду м. Києва дійшов висновку, що протокол про порушення митних правил, та інші докази, які містяться в матеріалах справи не дають підстави стверджувати, що в діях  ОСОБА_1  наявна  суб`єктивна сторона у формі прямого умислу на переміщення товару через митний кордон України з використанням при цьому документів, які є підробленими чи одержані незаконним шляхом, або містять неправдиві дані.
Крім того, в даному випадку митним органом не доведено, що декларантом було подано документи, які він отримав незаконним шляхом або ж є підробленими.
Будь-яких переконливих фактичних даних, які б свідчили про умисне надання особою митним органам відомостей, які містяться в товаросупровідних документах на переміщення товарів через митний кордон України, тобто вчинення дії, що були спрямовані на приховування від митного контролю та які б утворювали об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, суду не надано.
Апеляційний суд з таким висновком судді суду першої інтанції погоджується та зазначає наступне.
Так, стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Відповідно до вимог статей 245,280,256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.
За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно статті 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
У відповідності до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил, як це передбачено ч. 2 ст. 459 МК України, можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.
Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч. 1 ст. 486 МК України).
Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачаєтья з матеріалів справи, 02.04.2025 митним брокером ОСОБА_1 , який також є відправником/експортером товару, фізичною особою - підприємцем з метою експорту до Турецької Республіки товару «Пиломатеріал (дошка, брусок) обрізний: Пиломатеріали обрізні сосна (1-Зсорт) розміром 37/87х87х3000/4000мм-32,030м3; Пиломатеріали не стругані, не шліфовані, пакетовані, без торцевих з`єднань, з сосни звичайного виду Pinus sylvestris L.» (далі - Товар), загальною вагою брутто 22 800 кг, нетто 22 600 кг, загальним об`ємом 32,030 м3, загальною вартістю 6 085,70 доларів США подано електронну митну декларацію типу ЕК 10 АА від 02.04.2025 № 25UA102220000434U0.
06.04.2025 транспортним засобом з реєстраційними номерами   НОМЕР_2 /  НОМЕР_3  товар переміщено через митний кордон України, вартість товару на дату переміщення складала 251 598,67 грн.
Разом з митною декларацією від 02.04.2025 № 25UA102220000434U0 в якості підстави для здійснення митного оформлення подано наступні документи: контракт від 12.03.2024 № 1, інвойс від 26.03.2025 № 1, сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів від 26.03.2025 № 20250326-000269 та інші документи необхідні для здійснення митного оформлення зазначені в графі 44 митної декларації.
З метою підтвердження видачі Сертифікату від 26.03.2025 № 20250326- 000269 на адресу Центрального міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства (45121148) Митницею направлено лист від 26.05.2025 №7.9-2/27-4/14/1550.
Центральним міжрегіональним управлінням лісового та мисливського господарства (45121148) листом від 09.06.2025 № 1937/6-18 надано копії документів на підставі яких видано сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів від 26.03.2025 № 20250326-000269, які подавались фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (3148304790) до електронної заяви на видачу сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для отримання вищевказаного Сертифіката. 
Таким чином, пред'явлений ОСОБА_1 митним органам Сертифікат видавався Центральним міжрегіональним управлінням лісового та мисливського господарства.
За результатами аналізу отриманих документів митницею встановлено, що фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (3148304790) звертався із заявою для отримання зазначеного сертифіката до Центрального міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства (45121148), до якої додав накладну з придбання лісоматеріалів від 03.02.2025 №05 від ТОВ «А.В.В. СТАНДАРТ» (34050578). Зазначену обставину ОСОБА_1 не оспорює.
З метою підтвердження або спростування фінансово-господарських взаємовідносин фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з ТОВ «А.В.В.СТАНДАРТ» (34050578) Митницею направлено запити від 13.06.2025 №7.9-2/27-4/13/1714 та від 26.05.2025 № 7.9-2/27- 4/13/1542 на адресу ТОВ «А.В.В.СТАНДАРТ» (34050578).
Листами № 236 (вх. Митниці від 26.05.2025 № 1759/13-21) та № 268 (вх. Митниці від 16.06.2025 № 2017/13-21) ТОВ «А.В.В.СТАНДАРТ» (34050578) повідомило Митницю, що не мало фінансово-господарських відносин з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 .
Отже, відповідно до протоколу про порушення митних правил № №0073/UA126000/2025 було встановлено, що товар (пиломатеріали) переміщено через державний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товару, документів одержаних незаконним шляхом, а саме: Сертифікату про проходження лісоматеріалів та виготовлених з них матеріалів від 26.03.2025 №202500326000269, в якості підстави для видачі якого послугувала накладна з придбання лісоматеріалів від 03.02.2025 № 05, що не відповідало дійсності.
Відповідно до абзацу два пункту 7 Порядку заявники несуть відповідальність за надання недостовірних відомостей у документах, які подаються для отримання сертифікату.
Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 р. № 8 необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.
Слід зауважити, що ФОП ОСОБА_2 надсилались листи до Митниці з відповідними документами, а саме контракт, інвойс, пакувальний лист, акт завантаження та сертифікат походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів. Також ОСОБА_1 повідомлено Митницю про наявність оригіналів документів використаних при отриманнні сертифікату походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій. Усі зазначені ОСОБА_1 документи, підтверджують, що ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «А.В.В.СТАНДАРТ» мали фінансово-господарські відносини. 
В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтвержували факт підробки або фіктивності накладної з постачання лісоматеріалів від 03.02.2025 № 05, постачальником у якій зазначено ТОВ «А.В.В.СТАНДАРТ» (код ЄДРПОУ - 34050578). Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази незаконності видачі сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів від 26.03.2025 № 20250326-000269. Посилання ТОВ «А.В.В.СТАНДАРТ» на відсутність відносин з ФОП ОСОБА_1 не свідчить про підробку зазначеної вище накладної. Зазначена накладна містить підписи посадових осіб ТОВ «А.В.В.СТАНДАРТ», печатку товариства, їх дійсність митницею не перевірена.
Таким чином, будь-яких умисних дій ФОП ОСОБА_1 , які б були спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави переміщення товару документу, який містить неправдиві відомості та утворює об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України судом не встановлено.
Наведене вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її корш
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандарт доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у спр Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 1 Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази мож випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), тож, суд, враховуючі вищезазначене, позбавлений можливості самостійно дійти висновку в частині доведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна грунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.
Згідно ст.7 КУпАП - провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення, згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, повинно бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обгрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рідермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання прообгрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Враховуючи викладене, слід зробити висновок про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Таким чином, матеріали справи не містять доказів, які б безумовно вказували на те, що ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товару, документів одержаних незаконним шляхом, а саме: Сертифікату про проходження лісоматеріалів та виготовлених з них матеріалів від 26.03.2025 №202500326000269, в якості підстави для видачі якого послугувала накладна з придбання лісоматеріалів від 03.02.2025 № 05, у зв`язку із чим в його діях відсутній склад правопорушень, передбачених ст. 483 МК України, диспозиція яких була викладена в протоколі про порушення митних правил.
Частина 1 ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, а відтак підстав для її задоволення апеляційний суд не вбачає.
Таким чином, перевіривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законну і обґрунтовану постанову щодо закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого судового рішення.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова судді Шевченківськоо районного суду м. Києва від 05.12.2025 є законною та обґрунтованою, тому підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Поновити Координаційно-моніторинговій митниці строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 грудня 2025 року.
Апеляційну скаргу Координаційно-моніторинговій митниці, подану представником Григораш Дмитром Івановичем, на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 грудня 2025 року залишити без задоволення.
Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 грудня 2025 року залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. Д. Поливач