Справа № 953/2203/26
н/п 2/953/2270/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
09 червня 2026 року м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді - Лисиченко С.М., 
за участю секретаря судового засідання – Кот Я.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №953/2203/26 за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за електричну енергію,
ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» - Терещенко О.С. звернулася до Київського районного суду м.Харкова з позовом до відповідачки ОСОБА_1 , відповідно до якого просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства “Харківенергозбут” заборгованість за електричну енергію, що утворилась за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.10.2024 по 01.01.2026 в розмірі 16804,63 грн, сплачений за подання позовної заяви судовий збір в розмірі 2662,40 грн, судові витрати за отримання інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно у розмірі 80,00 грн, а також суму поштових витрат, пов`язаних з розглядом справи.
В обґрунтування позовних вимог, представник позивача посилається на те, що Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі — НКРЕКП) від 26.10.2018 року № 1268 “Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України “Про ринок електричної енергії” покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території”, передбачено, що на території Харківської області таким постачальником визначено ПрАТ “Харківенергозбут”. Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі — Договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі — Споживач) постачальником універсальних послуг (далі — Постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до цього Договору. Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України “Про ринок електричної енергії” (далі — Закон) та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 (далі — ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів. Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, комерційна пропозиція, копія ліцензії на провадження відповідної діяльності та копії інших документів ПрАТ “Харківенергозбут” розміщені на його сайті для публічного доступу: zbutenergo.kharkov.ua. Абзацом п`ятим пункту 13 розділу XVII Закону передбачено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Відповідно до п. 6.2 Договору Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» містить чітке визначення поняття як «індивідуальний споживач». Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Вказує, що на виконання Постанови № 1268 від 26.10.2018 та п. 5.1.2 ПРРЕЕ попереднім постачальником електричної енергії до ПрАТ “Харківенергозбут” було передано інформацію щодо особового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого за адресою АДРЕСА_1 , за якою встановлена точка розподілу електричної енергії з енергетичним ідентифікаційним кодом точки комерційного обліку (ЕІС-код) - 62Z0738176116965.
У відповідності до інформаційної довідки № 460314148 від 15.01.2026 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_1 є власником 71/200 частки квартири за вказаною адресою, на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 19.12.2008, видане ВПЖФ УКМ та П; 29/200 частки на підставі свідоцтва про право власності на спадщину № 3-132 від 237.02.2013, видавник: Восьма Харківська нотаріальна контора; та 29/200 частки на підставі відоцтва про право власності на спадщину №775 від 06.12.2023, видавник: приватний нотаріус ХМНО Саварінська Н.В. Враховуючи вищевикладене, побутовим споживачем електричної енергії, за адресою АДРЕСА_1 , за якою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 є ОСОБА_1 (Відповідач).
АТ «Харківобленерго» наділене виключним правом як адміністратор комерційного обліку та постачальник послуг комерційного обліку визначати обсяги електричної енергії, що спожита споживачем, шляхом отримання від споживача або самостійного здійснення зняття показників засобів обліку електричної енергії. На підставі отриманої інформації про обсяги спожитої електричної енергії, постачальник електричної енергії розраховує її вартість, виходячи з умов договорів до яких приєднався споживач та виставляє Споживачу рахунки на оплату. 
Для надання доказів фактичного споживання електричної енергії за період з 01.10.2024 по 01.01.2026 по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 , ПрАТ “Харківенергозбут” було направлено відповідний запит до АТ “Харківобленерго”. У відповіді на запит, АТ “Харківобленерго” надало: - інформацію про фактичне споживання електричної енергії, з обсягами, спожитими по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.10.2024 по 01.01.2026, що були визначені згідно з показами лічильника співробітниками адміністратора комерційного обліку. - Копію Акту технічної перевірки вузлів обліку електричної енергії та Акту про пломбування від 26.02.2025, якими зафіксовані зміна лічильника та показання приладів обліку на відповідну дату. Таким чином у відповідності до вимог пунктів 4.3, 4.12, 4.13 ПРРЕЕ та пункту 9.1.1 ККОЕЕ, згідно переданих, від оператора системи розподілу АТ “Харківобленерго” даних щодо обсягів спожитої електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 01.10.2024 по 01.01.2026, Постачальником проведено нарахування заборгованості за спожиту електричну енергію на суму 16804,63 грн.
Проте вказану суму боргу за виставленими рахунками споживач не сплатив, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за електричну енергію у сумі 16804,63 грн. Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , є фактичне споживання електричної енергії за вказаною адресою, все це є доказом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019.
У зв`язку з викладеним представник позивача звернулась до суду з даним позовом.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова від 26.02.2026, визначено головуючу суддю у справі: Лисиченко С.М.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 27.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
18.03.2026 електронним шляхом до суду надійшов відзив відповідачки ОСОБА_1 на позовну заяву, відповідно до змісту якого вказує наступне.
Щодо суми поштових витрат: Позивач заявляє, що поніс поштові витрати у зв`язку з відправленням позову до відповідача. Однак, ОСОБА_1 на момент складання та направлення відзиву в суд не отримала позов, який було направлено позивачем, серед іншого в прохальній частині не вказана сума відшкодування. За таких обставин, відповідач був вимушений зареєструватися в підсистемі «Електронний суд», щоб ознайомитись з доказами, які ПрАТ «Харківенергозбут» направив до суду.
Щодо розрахунку основного боргу: звертає увагу суду на Розрахунок основного боргу за електроенергію (далі – Розрахунок) до позовної заяви, яку надало ПрАТ «Харківенергозбут». Згідно Розрахунку щодо обсягів спожитої електричної енергії у період з 01.10.2024 по 01.01.2026, постачальником проведено нарахування заборгованості за спожиту електричну енергію на суму 16804,63 грн. Зазначена сума позивачем явно завищена і не відповідає дійсності. Відомості, які містяться у цьому документі, неповні, недостовірні та викликають сумніви. Вказує, що згідно з платіжними інструкціями, за адресою місця реєстрації відповідача у період з 01.10.2024 по 01.01.2026 платежі щодо надання послуг електричної енергії здійснювались. За таких обставин, сума боргу за період з 01.10.2024 по 01.01.2026 в розмірі 16804,63 грн не відповідає дійсності. Натомість, відповідно до платіжних інструкцій сума боргу за вказаний період складає 11345 грн 63 коп.
Просить суд: визнати Розрахунок основного боргу за електроенергію у період з 01.10.2024 по 01.01.2026, яку ПрАТ «Харківенергозбут» надало до позовної заяви недостовірним доказом; не визнавати суму заборгованості за електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.10.2024 по 01.01.2026, яка заявлена позивачем в розмірі 16804 грн. 63 коп.; не стягувати з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Приватного акціонерного товариства “Харківенергозбут” суму поштових витрат, пов`язаних з розглядом справи на п/р № НОМЕР_4 АТ “Ощадбанк”, МФО 351823, код ЄДРПОУ 42206328.
25.03.2026 електронним шляхом до суду надійшла відповідь представника позивача ПрАТ «Харківенергозбут» - Терещенко О.С. на відзив, відповідно до змісту якої вказує наступне.
Щодо посилань Відповідача на сплати за спожиту електричну енергію, які не зазначені в розрухунку суми основного боргу, доданого до позовної заяви: Відповідно до абзацу другого пункту 4.24 розділу IV Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ) у разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у реквізиті призначення платежу посилань на період, за який здійснюється оплата або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані споживачем за електричну енергію, електропостачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості цього споживача з найдавнішим терміном її виникнення. Окрім того, в п. 3 Комерційної пропозиції № 28, яка є Додатком № 3 до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, яка додана до позовної заяви і міститься в матеріалах справи, між іншим зазначено: “У разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у реквізиті “Призначення платежу” посилань на період, за який здійснюється оплата або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані Споживачем за електричну енергію, Постачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості Споживача з найдавнішим терміном її виникнення”. Надані відповідачем платіжні інструкції не містять у реквізиті “призначення платежу” посилань на період, за який здійснюється оплата. Враховуючи вищевикладене, сплати на які посилається Відповідач у запереченні на позовну заяву були зараховані на погашення заборгованості за спожиту електричну енергію, за період, який не є предметом даного позову. Розрахунок суми боргу було зроблено станом на день подання позовної заяви – на 25.02.2026, з врахуванням всіх платежів, які надійшли до цієї дати. 
Враховуючи норми ПРРЕЕ, кошти, перераховані споживачем за електричну енергію, Товариством було зараховані як погашення існуючої заборгованості цього споживача з найдавнішим терміном її виникнення. Саме тому, в розрахунку заборгованості, який було додано до позовної заяви за період з 01.10.2024 по 01.01.2026, зазначені суми нарахувань і не зазначені суми оплат, так як вони враховані в іншому періоді. Після подання позову в рахунок погашення заборгованості за електричну енергію Відповідачем, станом на 25.03.2026, було здійснено ще одну оплату — 1000,00 грн., яка надійшла на рахунок позивача 16.03.2026. 
Щодо стягнення поштових витрат: Позивачем до позовної заяви додані докази направлення копії позову відповідачу, згідно з вимогами ст. 177 ЦПК України.
07.04.2026 електронним шляхом до суду надійшли заперечення відповідачки ОСОБА_1 на відповідь на відзив, відповідно до змісту яких відповідачка вказує наступне.
Щодо платіжних інструкцій: у відповіді на відзив позивач посилається на відсутність у платіжних інструкціях в «призначення платежу» посилань на період, за який здійснюється оплата, тому ПрАТ «Харківенергозбут» зарахував дані платежі як погашення заборгованості за найдавнішим терміном її виникнення. Однак, у платіжних інструкціях Монобанку в «призначення платежу» посилання на період мають місце. Так, у платіжній інструкції №KP09-M1XE-0803-92P2 від 03.02.2025 в «призначення платежу» зазначено наступне: «Електроенергія, о/р НОМЕР_1 , січня АДРЕСА_2 » - сума платежу у розмірі 3000 грн. вносилась за січень 2025. При цьому, платіжна інструкція має надмірний розмір оплати за надання послуг з постачання електричної енергії – це свідчить про те, що відповідач мав намір, в тому числі покрити борг за прострочені періоди по оплаті, який було нараховано у 2024 році. Тобто даний платіж був розрахований на оплату рахунків за листопад та грудень 2024 року, а також січень 2025 року. У платіжній інструкції №K9K5-XC08-25CA-5E98 від 25.11.2025 в «призначення платежу» вбачається наступне: «Електроенергія, о/р НОМЕР_1 , жовтня 2025 , АДРЕСА_1 » - сума платежу у розмірі 1245 грн. вносилась за жовтень 2025. У платіжній інструкції № BK0B-09BT-KBHB-TH69 від 17.12.2025 в «призначення платежу» зазначено наступне: «Електроенергія, о/р НОМЕР_1 , листопада 2025 , АДРЕСА_1 » - сума платежу у розмірі 228 грн. вносилась на листопад 2025. У платіжній інструкції № HKA2-H004-HMBK-C4P5 від 05.01.2026 в «призначення платежу» вбачається наступне: «Електроенергія, о/р НОМЕР_1 , грудня 2025 , АДРЕСА_1 » - сума платежу у розмірі 340 грн. вносилась за грудень 2025. 
З приводу платіжних інструкцій Приватбанку зазначає: дійсно, у платіжних інструкціях Приватбанку в «призначення платежу» посилання на період відсутні. Однак, в самому платіжному документі явно зазначається «період [дата]», за який проведено платіж. Так, з платіжної інструкції №9392-2420-3721-7634 від 27.09.2025 вбачається, що платіж проведено за серпень 2025 року. Сума платежу становить 500 грн. З платіжної інструкції №9398-1789-3743-0151 від 25.11.2025 вбачається, що платіж проведено за жовтень 2025 року. Сума платежу становить 146 грн. Щодо розподілу заборгованості за попередні періоди Позивачем було додано розрахунок суми боргу за період з 01.01.2019 по 01.01.2026, із зазначенням всіх нарахувань та сплат. Станом на 08.02.2022 відповідно до квитанції щодо сплати за комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 - сума боргу за електроенергію складала 234 грн. 59 коп. Однак, у зв`язку з введенням воєнного стану указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та початком повномасштабної агресії рф проти України, житло стало непридатним для проживання, серед іншого мережі постачання електроенергії явно були пошкодженні, тому відповідач 08.04.2022 покинув місце проживання за адресою місця реєстрації та переїхав у Хмельницьку область, с. Купин, де оформив ВПО. Оскільки в квартирі ніхто не проживав, а електроенергія фактично не споживалася, то нарахування боргу за період відсутності з 08.04.2022 по 20.11.2023 є неправомірним та безпідставним. Станом на 06.04.2026 відповідач сплачує поточні рахунки та намагається покрити борг за послуги з електроенергії, який накопичився за спірний період. За таких обставин, відповідач не погоджується з вимогами позивача, в тому числі вважає, розрахунок суми боргу є недостовірним, зокрема таким, що викликає сумніви, а зарахування платежів у період, який не є предметом спору у цій справі неправомірним та несправедливим з боку позивача.
У зв`язку з викладеним просить суд: позовні вимоги ПрАТ «Харківенергозбут» не задовольняти у повному обсязі; не визнавати суму заборгованості за електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.11.2024 по 01.01.2026, яка заявлена позивачем в розмірі 15804 грн. 63 коп.; визнати розрахунок основного боргу за електроенергію у період з 01.11.2024 по 01.01.2026 недостовірним доказом; визнати розрахунок боргу за період з 01.01.2019 по 01.01.2026 неналежним доказом. не стягувати з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства “Харківенергозбут” суму поштових витрат, пов`язаних з розглядом справи до прийняття рішення судом у цій справі; не стягувати з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства “Харківенергозбут” судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2662,40 грн. до прийняття судового рішення у цій справі.
13.05.2026 електронним шляхом до суду надійшла заява представника позивача ПрАТ «Харківенергозбут» - Терещенко О.С. про зменшення розміру позовних вимог, якою просить прийняти заяву про зменшення розміру позовних вимог, стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Приватного акціонерного товариства “Харківенергозбут” заборгованість за електричну енергію, що утворилась за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.10.2024 по 01.01.2026 в розмірі 11410 грн. 68 коп., стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Приватного акціонерного товариства “Харківенергозбут” сплачений за подання позовної заяви судовий збір в розмірі 2662,40 грн, судові витрати за отримання інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно у розмірі 80,00 грн та суму поштових витрат, пов`язаних з розглядом справи.
В обгрунтування заяви вказує таке.
Як вже зазначалось позивачем у відповіді на відзив, платежі, які сплачувались відповідачем за електричну енергію, були розподілені відповідно до положень пункту 4.24 розділу IV Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ) та п. 3 Комерційної пропозиції № 28, яка є Додатком № 3 до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, а саме, зараховувались як погашення існуючої заборгованості цього споживача з найдавнішим терміном її виникнення. Відповідачем, разом з відзивом на позов до суду були надані копії платіжних інструкцій АТ УНІВЕРСАЛ БАНК: №KP09-M1XE-0803-92P2 від 03.02.2025 на суму 3000 грн.; №K9K5-XC08-25CA-5E98 від 25.11.2025 на суму 1245 грн.; №BK0B-09BT-KBHB-TH69 від 17.12.2025 на суму 228 грн.; №HKA2-H004-HMBK-C4P5 від 05.01.2026 на суму 340 грн. У Запереченні на відповідь на відзив відповідач не погоджується з доводами позивача і посилається на те, що зазначені платіжні інструкції містять в призначенні платежу посилання на період, за який здійснюється оплата. Позивач не має договору на отримання платежів від населення за електричну енергію з АТ УНІВЕРСАЛ БАНК. Платежі, які були сплачені споживачем відповідно до платіжних інструкцій АТ УНІВЕРСАЛ БАНК, отримані ПрАТ “Харківенергозбут” через АТ “АКЦЕНТ БАНК”, з яким у позивача укладено відповідний договір, але інформація про перераховані платежі передається від банка реєстрами, які не містять інформації про період зазначений в призначенні платежу, тому розподілення зазначених платежів відбувалось наступним чином: платіжна інструкція №KP09-M1XE-0803-92P2 від 03.02.2025 - призначення платежу: «Електроенергія, о/р НОМЕР_1 , січня 2025 , АДРЕСА_1 » - сума платежу у розмірі 3000 грн. - платіж зараховано в погашення заборгованості з 01.2024 по 07.2024; платіжна інструкція №K9K5-XC08-25CA-5E98 від 25.11.2025 - призначення платежу: «Електроенергія, о/р НОМЕР_1 , жовтня 2025 , АДРЕСА_1 » - сума платежу у розмірі 1245 грн. - платіж зараховано в погашення заборгованості 08.2024, 09.2024; платіжна інструкція № BK0B-09BT-KBHB-TH69 від 17.12.2025 - призначення платежу: «Електроенергія, о/р НОМЕР_1 , листопада 2025 , АДРЕСА_1 » - сума платежу у розмірі 228 грн. - платіж зараховано в погашення заборгованості 09.2024, 10.2024; платіжна інструкція № HKA2-H004-HMBK-C4P5 від 05.01.2026 - призначення платежу: «Електроенергія, о/р НОМЕР_1 , грудня 2025 , АДРЕСА_1 » - сума платежу у розмірі 340 грн. - платіж зараховано в погашення заборгованості 10.2024. 
З урахуванням Заперечень на відповідь на відзив, поданих відповідачем 07.04.2026, повідомляє, що позивачем проведено перерозподіл платежів здійснених відповідачем згідно призначень платежу зазначених в платіжних інструкціях АТ УНІВЕРСАЛ БАНК: платіжна інструкція №KP09-M1XE-0803-92P2 від 03.02.2025 - призначення платежу: «Електроенергія, о/р НОМЕР_1 , січня 2025 , АДРЕСА_1 » - сума платежу у розмірі 3000 грн. - платіж зараховано в погашення заборгованості за: 01.2025 — 1935,36 грн. - заборгованість місяця зазначеного в призначенні платежу; 01.2024 - 479,55 грн. - заборгованість споживача з найдавнішим терміном її виникнення, так як сума платежу перевищує необхідну для цього періоду (п. 4.24 ПРРЕЕ) ; 02.2024 — 585,09 грн. - заборгованість споживача з найдавнішим терміном її виникнення, так як сума платежу перевищує необхідну для цього періоду (п. 4.24 ПРРЕЕ); платіжна інструкція №K9K5-XC08-25CA-5E98 від 25.11.2025 - призначення платежу: «Електроенергія, о/р НОМЕР_1 , жовтня 2025 , АДРЕСА_1 » - сума платежу у розмірі 1245 грн. - платіж зараховано в погашення заборгованості 10.2025; платіжна інструкція № BK0B-09BT-KBHB-TH69 від 17.12.2025 - призначення платежу: «Електроенергія, о/р НОМЕР_1 , листопада 2025 , АДРЕСА_1 » - сума платежу у розмірі 228 грн. - платіж зараховано в погашення заборгованості 11.2025 платіжна інструкція № HKA2-H004-HMBK-C4P5 від 05.01.2026 - призначення платежу: «Електроенергія, о/р НОМЕР_1 , грудня 2025 , АДРЕСА_1 » - сума платежу у розмірі 340 грн. - платіж зараховано в погашення заборгованості 12.2025. Інші платіжні документи, надані відповідачем в обгрунтування своєї позиції, не містять посилання на період, реквізиті призначення платежу, за який вони здійснюються у тому зараховані, як погашення існуючої заборгованості цього споживача з найдавнішим терміном її виникнення. Оплати споживача, які надійшли після подання позовної заяви: 16.03.2026 - 1 000 грн. 00 коп. та 28.04.2026 - 1000,00 грн., враховані в розрахунку заборгованості спірного періоду, який подається разом з цією заявою. Підкреслює, що в Розрахунку заборгованості у стопчику 5 - “Оплата за спірний період”, зазначена сума, яка врахована як оплата за цей період, а не сума платежу, що був здійснений споживачем у цьому місяці. Таким чином, на день подання даної заяви заборгованість Відповідача перед ПрАТ «Харківенергозбут» за спожиту електричну енергію за період з 01.10.2024 по 01.01.2026 складає 11410 грн. 68 коп. 
Звертає увагу, що в результаті перерозподілу вищезазначених платежів на заборгованість місяців, які зазначені в платіжних документах, у відповідача утворилась заборгованість за ті періоди на які вони були розподілені раніше, але вони не є предметом цього позову. Заборгованість за 2022 та 2023 рік не є предметом цього позову. 
Також вказує, що АТ «Харківобленерго» наділене виключним правом як адміністратор комерційного обліку та постачальник послуг комерційного обліку визначати обсяги електричної енергії, що спожита споживачем, шляхом отримання від споживача або самостійного здійснення зняття показників засобів обліку електричної енергії. Відповідно до пункту 9.1.1 Кодексу комерційного обліку електричної енергії затвердженого Постановою НКРЕКП № 311 від 14.03.2018, (далі – ККОЕЕ), обмін даними комерційного обліку електричної енергії між АКО (адміністратором комерційного обліку), ППКО (постачальником послуг комерційного обліку) та учасниками ринку здійснюється на договірних засадах у вигляді електронних документів. На підставі отриманої від АТ «Харківобленерго» інформації про обсяги спожитої електричної енергії, постачальник електричної енергії - ПрАТ “Харківенергозбут”, розраховує її вартість, виходячи з умов договорів до яких приєднався споживач та виставляє Споживачу рахунки на оплату.
Протокольною ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 05.06.2026 прийнято до розгляду заяву представника позивача ПрАТ «Харківенергозбут» - Терещенко О.С. про зменшення розміру позовних вимог від 13.05.2026.
Представник позивача у судове засідання, призначене на 05.06.2026, не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надійшла заява представника позивача ПрАТ «Харківенергозбут» - Терещенко О.С. з проханням провести судове засідання за її відсутності, вказала, що позов підтримує в повному обсязі з урахуванням заяви на зменшення розміру позовних вимог від 13.05.2026.
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 05.06.2026, не з`явилася, про час, день та місце слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не відомі. 
Згідно із ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце даного судового засідання, суд вважає можливим провести судовий розгляд справи за відсутності сторін.
Суд, вивчивши подані заяви по суті справи, дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, а саме даними Інформаційної з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 460314148 від 15.01.2026, ОСОБА_1 є власником: - 71/200 частки квартири за адресою АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 19.12.2008, видане ВПЖФ УКМ та П; - 29/200 частки - на підставі свідоцтва про право власності на спадщину № 3-132 від 237.02.2013, видавник: Восьма Харківська нотаріальна контора; - 29/200 частки - на підставі відоцтва про право власності на спадщину №775 від 06.12.2023, видавник: приватний нотаріус ХМНО Саварінська Н.В.
Згідно даних розрахунку основного боргу за електроенергію за адресою: АДРЕСА_1 відкрито особовий рахунок споживача № НОМЕР_1 , (ЕІС-код) - 62Z0738176116965. Споживач ОСОБА_1 .
Даний факт відповідачкою не заперечується.
Відтак, судом встановлено, що побутовим споживачем електричної енергії, за адресою АДРЕСА_1 , за якою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 є ОСОБА_1 .
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Статтею 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України).
Тобто, положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.
Відповідно до частин 1, 2 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихстаттею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з частиною 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з частиною 1 статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Відповідно до частини 2 статті 714 ЦК України до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Правові, економічні та організаційні засади діяльності в електроенергетиці на час виникнення спірної заборгованості регулювалися Законом України «Про електроенергетику», яким врегульовувалися відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки України, конкуренцією та захистом прав споживачів і працівників галузі; «Правилами користування електричною енергією для населення», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 (далі -ПКЕЕ), а також Правилами користування електричною енергією для населення (далі -ПКЕЕН), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.07.1996 №28.
Згідно ст. 1 Закону України «Про електроенергетику», фізична особа, що використовує енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю є споживачем електричної енергії.
Відповідно до статті 2 вказаного Закону він регулює відносини, що виникають у зв`язку з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, державним наглядом за безпечним виконанням робіт на об`єктах електроенергетики незалежно від форм власності, безпечною експлуатацією енергетичного обладнання і державним наглядом за режимами споживання електричної і теплової енергії, а також з централізованим диспетчерським (оперативно-технологічним) управлінням.
Статтею 26 Закону України «Про електроенергетику» зазначено, що споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.
Згідно статті 27 Закону України «Про електроенергетику», правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці, зокрема, є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; порушення правил користування енергією.
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері; енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 26.10.2018 № 1268 «IIро затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закон України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території», передбачено, що на території Харківської області такі: постачальником визначено ПрАТ «Харківенергозбут».
ПрАТ «Харківенергозбут» має ліцензію з постачання електричної енергії (постанова НКРЕКП від 19.06.2018 № 505).
Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі Договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умов, постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживача (далі Споживач) постачальником універсальних послуг (далі Постачальник) укладається сторонами з урахуванням статей 633,634,641,642 ЦК України шляхом приєднання Споживача до цього Договору. Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» (далі Закон) та «Правил роздрібного ринку електричної енергії» (далі Правил), затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів.
Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, комерційна пропозиція, копія ліцензії на провадження відповідної діяльності та копії інших документів ПрАТ «Харківенергозбут» розміщені на його сайті для публічного доступу: zbutenergo.kharkov.ua.
Абзацом п`ятим пункту 13 розділу XVII Закону передбачено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.
У відповідності до абзацу вісімнадцятого пункту 13 розділу XVII Закону передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам.
Згідно п. 48 ПКЕЕпобутовий споживач несе відповідальність згідно із законодавством за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією тощо.
Статтею 714 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) зазначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Згідно з пунктом 1.1.2. Правил, договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є домовленість між постачальником універсальних послуг та побутовим або малим непобутовим споживачем, або іншим споживачем, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу постачальником універсальних послуг за цінами постачальника універсальних послуг.
Побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).
Відповідно до пункту 1.2.8. Правил, постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому та малому непобутовому споживачу, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору.
Згідно з п. 7 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
Пунктом 4.12. Правил передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.
Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.
Сторони по справі перебувають у фактичних договірних відносинах.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-ІV, законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції Україниі складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.
Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.
Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Пунктом 1 частини 1 статті 7 вказаного Закону передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
При цьому, такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та є усталеним у практиці Верховного Суду, зокрема, підтриманий у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 761/48615/18-ц, провадження № 61-14819 св 20, від 09 червня 2021 року у справі № 303/7554/16-ц, провадження № 61-20523св19, від 28 липня 2021 року у справі № 554/7740/17, провадження № 61-13603св19.
Згідно з п. 5.10 Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг оплата рахунка постачальника має бути здійснена споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є додатком 3 до цього договору. За умовами п. 3 комерційної пропозиції розрахунковим періодом є календарний місяць; оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється споживачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунку споживачу постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії.
Згідно з розрахунком основного боргу , споживач ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , має заборгованість за період з 01.10.2024 по 01.01.2026 в розмірі 16804,63 грн.
З урахуванням здійснених П`ятибратовою Н.В. оплат, представник позивача ПрАТ «Харківенергозбут» заявив про зменшення розміру позовних вимог та просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за електричну енергію, що утворилась за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.10.2024 по 01.01.2026 в розмірі 11410 грн. 68 коп.
Доказів того, що послуги відповідачці не надавалися, що вона не користувалася наданими послугами і потреби в таких послугах не мала, належними та допустимими доказами не доведено та матеріалами справи не підтверджено.
Крім того, як вбачається даних комерційного обліку нарахування обсягів розподіленої електроенергії проводився згідно контрольних оглядів, та свідчить по користування споживачем наданої послуги з електропостачання.
АТ «Харківобленерго» виконує функції з розподілу електричної енергії на території Харківської області та є оператором системи розподілу яким встановлюються обсяги спожитої електричної енергії з яким у позивача укладено договір про надання послуг з розподілу електричної енергії.
Даних про оскарження відповідачем показань комерційного обліку, які передані оператором системи розподілу - Акціонерним товариством «Харківобленерго», не наведено та не надано таких доказів і до матеріалів справи.
Таким чином ПрАТ «Харківенергозбут» проводить лише розрахунок вартості заборгованості за спожиту електричну енергію відповідно до обсягів спожитої електричної енергії отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку які не оскаржувались відповідачкою.
Відповідач належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з постачання електричної енергії за період з 01.10.2024 по 01.01.2026 не виконувала належним чином, плату за спожиту електроенергію не вносила, внаслідок чого перед ПрАТ «Харківенергозбут» утворилась заборгованість за електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі 11410,68 грн, адже саме на власника покладено обов`язок утримувати належне йому майно, в тому числі сплачувати надані комунальні послуги.
Враховуючи, що відповідач належним чином зобов`язання не виконала, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ПрАТ «Харківенергозбут» заборгованості за спожиту електричну енергію.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України.
Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ПрАТ «Харківенергозбут» про стягнення з відповідача заборгованості за електричну енергію підлягають задоволенню
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому суд стягує з відповідачки на користь ПрАТ «Харківенергозбут» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 гривень.
Окрім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрат на отримання інформації з реєстру нерухомості у сумі 80,00 гривень, а також поштових витрат у сумі 146,00 гривень. 
На підтвердження зазначених витрат представником позивача надано квитанцію про сплату 80 гривень за надання відомостей з ДРРП на нерух. Майно, а також квитанцію про сплату 146,00 гривень за відправку позивачем відповідачу позовної заяви з доданими до неї матеріалами.
За правилами ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються, зокрема, з витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ст. 141 України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача.
Відповідно, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати, пов`язані з розглядом справи у сумі 226,00 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст..2, 13, 15, 16, 76-78, 81, 141, 223, 263, 265, 280, 282 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства “Харківенергозбут” (п/р із спеціальним режимом використання в філії ХОУ АТ “Ощадбанк” НОМЕР_5 , МФО 351823, код ЄДРПОУ 42206328) заборгованість за електричну енергію, що утворилась за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.10.2024 по 01.01.2026 в розмірі 11410 (одинадцять тисяч чотириста десять) гривень 68 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства “Харківенергозбут” (п/р № НОМЕР_4 , АТ “Ощадбанк”, МФО 351823, код ЄДРПОУ 42206328) судові витрати, пов`язані з розглядом справи у сумі 226 (двісті двадцять шість) гривень 00 копійок та сплачений судовий збір в розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач: Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут», код ЄДРПОУ: 42206328, юридична адреса: 61057, м.Харків, вул.Гоголя, 10;
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя - С.М. Лисиченко