Справа № 729/604/26 2/729/671/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І м е н е м У к р а ї н и
заочне
11 червня 2026 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді Булиги Н. О.
при секретарі Романченко С. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобровиця в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.09.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту №06264-09/2023, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 15000 грн. на умовах строковості, зворотності та платності, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами.
Вказаний кредитний договір укладено в електронній формі відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію», шляхом використання відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Кредитні кошти були надані відповідачу у безготівковій формі шляхом їх перерахування на банківський рахунок, зазначений відповідачем.
Таким чином, ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти у розмірі та на умовах, передбачених договором.
Однак відповідач, у порушення умов кредитного договору, належним чином свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим допустив виникнення заборгованості, не здійснював передбачених договором платежів у рахунок погашення кредиту та сплати процентів за його користування.
29.03.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №29032024, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.
Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача за кредитним договором становить 139 625 грн., з яких: 15 000 грн. — заборгованість за основною сумою боргу, 124 625 грн. — заборгованість за процентами за користування кредитом.
З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з вимогою про погашення заборгованості, однак така вимога залишилась без виконання. У зв`язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи.
Ухвалою від 20.04.2026 року було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та прийнято рішення про розгляд справи з повідомленням сторін. 
Сторони в судове засідання не з`явилися, представник позивача надіслав заяву у якій просить провести розгляд справи без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. 
Відповідач вважається належним чином та своєчасно повідомленим про дату, час і місце слухання справи за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання відповідно до положень п. 2 ч.7, п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України. Причини неявки в суд не повідомив, у встановлений судом строк відзив на позов не подавав. Тому, за таких обставин, суд доходить висновку про можливість проведення судового засідання без його участі та ухвалення заочного рішення в порядку передбаченому статтями 280, 281 ЦПК України. 
З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 
Дослідивши письмові докази, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов належить задовольнити частково з таких підстав.
Судом встановлено, що 05.09.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №06264-09/2023, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 15000 грн., а останній зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, а також виконати інші обов`язки, передбачені договором (а.с.9-12).
Відповідно до умов зазначеного договору, кредит надано на засадах строковості, зворотності та платності, без забезпечення у вигляді застави, для задоволення власних потреб позичальника. Договором визначено, що кредит надається строком на 360 днів, датою його надання є 05.09.2023 року, а кінцевий строк повернення – 29.08.2024 року, при цьому позичальник зобов`язаний погасити кредит у повному обсязі в останній день строку кредитування. Процентна ставка становить 2,50 % в день.
Згідно з умовами договору, кредитодавець зобов`язався надати кредитні кошти у безготівковій формі в національній валюті шляхом перерахування на банківський рахунок (платіжну картку) позичальника протягом одного робочого дня з моменту прийняття рішення про видачу кредиту, а кредит вважається наданим у день такого перерахування. При цьому кредит надається без відкриття окремого рахунку та без забезпечення виконання зобов`язань у вигляді застави.
Судом також встановлено, що перед укладенням договору кредитодавцем було проведено ідентифікацію та верифікацію позичальника відповідно до вимог законодавства у сфері фінансового моніторингу, а сам договір укладено в електронній формі шляхом акцепту оферти із застосуванням одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам чинного законодавства та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» виконало свої зобов`язання за договором у повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти у погодженому розмірі, що підтверджується довідкою сервісу онлайн платежів iPay.ua (а.с.16 зв.ст.).
Згідно наданої АТ КБ «ПриватБанк» інформації від 07.05.2026 , на ім`я ОСОБА_1 було емітовано карту № НОМЕР_1 , на яку 05.09.2023 було зарахування коштів у сумі 15000 гривень.
Як видно із наданого ТОВ «Аванс Кредит» розрахунку заборгованості, загальна сума заборгованості відповідача становить 82250 грн., з яких: 15000 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 67250 грн. – заборгованість за нарахованими відсотками. При цьому, відсотки нараховано по 29.03.2024 (а.с.17-18). 
29.03.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №29032024, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників первісного кредитора (а.с.21-26).
Згідно з витягом з реєстру боржників до вказаного договору факторингу, загальна сума заборгованості відповідача становить 82250 грн., з яких: 15000 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 67250 грн. – заборгованість за відсотками (а.с.26).
Як видно із наданого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» розрахунку заборгованості, загальна сума заборгованості відповідача становить 139625 грн., з яких: 15000 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 124625 грн. – заборгованість за нарахованими відсотками. При цьому, відсотки нараховано по 29.08.2024 (а.с.19-21).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з положеннями ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
У силу статей 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Відповідно до положень ст.ст.1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. 
Згідно з положеннями ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором.
Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ст. 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності.
За приписами ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.
У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги
Згідно ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом було встановлено, що у порушення вимог закону та договору, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув, наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором не спростував, а тому суд доходить висновку, що вимога про стягнення з відповідача тіла кредиту в розмірі 15 000 гривень підлягає задоволенню.
Щодо вимоги про стягнення відсотків за користування кредитними коштами, то суд зауважує таке.
Відповідно до умов Договору про надання фінансового кредиту №06264-09/2023 від 05.09.2023 року, відповідачу надано кредит у розмірі 15000 грн строком на 360 днів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,50 % за кожен день користування кредитом.
Таким чином, умовами Договору передбачено право кредитодавця нараховувати проценти за користування кредитом протягом усього строку кредитування, а саме 360 днів з моменту надання кредитних коштів.
Разом з тим, суд враховує, що відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 % від суми кредиту.
Зазначені зміни внесені Законом України №3498-ІХ від 22.11.2023 року та набрали чинності 22.12.2023 року.
Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Судом встановлено, що спірний договір укладено 05.09.2023 року, тобто до набрання чинності вказаними змінами до Закону України «Про споживче кредитування».
Разом з тим, пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом №3498-ІХ, максимальний розмір денної процентної ставки становить: протягом перших 120 днів – 2,5 %, протягом наступних 120 днів – 1,5 % та з 21.08.2024 розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1%.
Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.
Крім того, відповідно до ч. 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України №3498-ІХ, обмеження щодо максимальної процентної ставки поширюються також на договори, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк їх дії продовжується після набрання ним чинності.
Оскільки строк дії кредитного договору №06264-09/2023 до 29.08.2024 року охоплює період після набрання чинності зазначеним Законом, до спірних правовідносин підлягають застосуванню обмеження щодо максимальної денної процентної ставки.
Отже, нарахування позивачем процентів за ставкою 2,50 % на день після 24.12.2023 року не відповідає вимогам чинного законодавства у частині, що перевищує встановлені обмеження.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що проценти за користування кредитом підлягають перерахунку із застосуванням граничних розмірів процентної ставки, визначених Законом України «Про споживче кредитування», а саме: 2,5 % на день – протягом перших 120 днів з 24.12.2023 року, та 1,5 % на день – протягом наступних 120 днів.
Так, судом встановлено, що кредит надано 05.09.2023 року, а строк користування кредитом становить 360 днів, тобто до 29.08.2024 року включно.
За період з 05.09.2023 року по 23.12.2023 року (110 календарних днів), тобто до набрання чинності змінами, внесеними Законом України №3498-ІХ, проценти правомірно нараховувалися за ставкою 2,5 % на день, що становить: 15000 грн ? 2,5 % ? 110 днів = 41 250 грн.
За період з 24.12.2023 року по 21.04.2024 року (120 календарних днів), відповідно до пункту 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки становив 2,5 %, у зв`язку з чим розмір процентів складає: 15000 грн ? 2,5 % ? 120 днів = 45 000 грн.
За період з 22.04.2024 року по 19.08.2024 року (120 календарних днів) максимальний розмір денної процентної ставки становив 1,5 %, тому сума процентів становить: 15000 грн ? 1,5 % ? 120 днів = 27 000 грн.
За період з 20.08.2024 року по 29.08.2024 року (10 календарних днів) підлягає застосуванню обмеження щодо максимальної денної процентної ставки у розмірі 1 %, тому сума процентів становить: 15000 грн ? 1 % ? 10 днів = 1 500 грн.
Таким чином, загальний розмір відсотків за користування кредитом, визначений судом з урахуванням вимог законодавства, становить 114 750 грн (41 250 грн + 45 000 грн + 27 000 грн + 1 500 грн).
Разом з тим, судом встановлено, що відповідачем частково здійснювалося погашення заборгованості, зокрема сплачено відсотки у розмірі 10375 грн, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості.
З огляду на викладене, до стягнення з відповідача підлягають нараховані відсотки у розмірі 104 375 грн. (114 750 грн.– 10 375 грн), а також 15 000 гривень заборгованість за тілом кредиту.
Що стосується судових витрат, то слід звернути увагу на таке.
Відповідно до Акта № 704 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) згідно Договору № 0107 від 01.07.2025 р. встановлено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 8000 грн (а.с.30 зв.ст.-31)
Відповідно до ч. 4.ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатських робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20.09.2018 р. суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
З урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи, керуючись, у тому числі, такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та її складності, суд дійшов висновку про обґрунтованість розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу та стягнення їх з відповідача.
Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією, наявною в матеріалах справи.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково, а саме на 85,5 % від заявленої суми (119 375 грн із 139 625 грн), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню 2 276 гривень 35 копійок у рахунок відшкодування витрат, понесених позивачем на сплату судового збору при подачі позовної заяви до суду.
На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 526, 530, 599, 610, 611, 625, 1048-1052, 1054, 1077 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», ст.ст.141, 247, 264, 265, 274, 279, 280, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд 

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №06264-09/2023 від 05.09.2023 року у загальному розмірі 119375 (сто дев`ятнадцять тисяч триста сімдесят п`ять) гривень, з яких:
15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень – заборгованість за тілом кредиту;
104 375 (сто чотири тисячі триста сімдесят п`ять) гривень – заборгованість за відсотками за користування кредитом.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» 2 276 (дві тисячі двісті сімдесят шість) гривень 35 копійок у рахунок відшкодування витрат, понесених на сплату судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень.
Заочне рішення суду може бути переглянуте Бобровицьким районним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит Капітал», 79029, м.Львів вул. Смаль-Стоцького, буд.1 корпус 28, 4й поверх, ЄДРПОУ 35234236.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя Бобровицького районного суду Н. О. Булига