Новосанжарський районний суд Полтавської області

Справа № 542/464/26
Провадження № 2/542/471/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2026 року селище Нові Санжари
Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді – Афанасьєвої Ю.О.,
за участю секретаря судового засідання – Чиж Л.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Нові Санжари цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, 
ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся з позовом до суду в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до відповідача про стягнення боргу за кредитними договорами та просить стягнути з відповідача:
- за кредитним договором №19173-05/2025 від 08.05.2025 суму заборгованості в розмірі 9081,00 грн., з яких: 3000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 3051,00 грн. - заборгованість за відсотками, 2730,00 грн. - заборгованість за штрафом, 300,00 грн. – комісія за видачу кредиту;
- за кредитним договором №480650360 від 09.05.2025 суму заборгованості в розмірі 11013,02 грн., з яких: 3100,00 грн.- заборгованість за основною сумою боргу, 6177,02 грн. - заборгованість за відсотками, 186,00 грн. - заборгованість за комісією, 1550,00 грн. - неустойка;
- за кредитним договором №9052989 від 15.05.2025 суму заборгованості в розмірі 19200,00 грн., з яких: 4000,00 грн.- заборгованість за основною сумою боргу, 7200,00 грн. - заборгованість за відсотками, 8000,00 грн. - заборгованість за пенею, штрафами;
- за кредитним договором №71284824 від 16.05.2025 суму заборгованості в розмірі 11550,00 грн., з яких: 3500,00 грн.- заборгованість за основною сумою боргу, 525,00 грн. - заборгованість за відсотками, 7000,00 грн. - заборгованість за пенею, 525,00 грн. – комісія за надання кредиту;
- за кредитним договором №8649471 від 23.05.2025 суму заборгованості в розмірі 17525,00 грн., з яких: 5000,00 грн.- заборгованість за основною сумою боргу, 625,00 грн. - заборгованість за комісією за надання кредиту, 4900,00 грн. - заборгованість за комісією за обслуговування кредиту, 7000,00 грн. - заборгованість за неустойкою (штраф, пеня), а всього 68369,02 грн., а також судові витрати.
Позов мотивовано тим, що 08 травня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №19173-05/2025.
28.08.2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №28082025, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників, зокрема, до відповідача у розмірі 9081,00 грн., з яких: 3000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 3051,00 грн. - заборгованість за відсотками, 2730,00 грн. - заборгованість за штрафом, 300,00 грн. – комісія за видачу кредиту.
09 травня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №480650360.
15.07.2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу №МВ-ТП/44, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги за переліком в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
29.12.2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №29/1225-01 у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників, зокрема, до відповідача у розмірі 11013,02 грн., з яких: 3100,00 грн.- заборгованість за основною сумою боргу, 6177,02 грн. - заборгованість за відсотками, 186,00 грн. - заборгованість за комісією, 1550,00 грн. – неустойка.
15 травня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №9052989.
24.12.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №24122025/3, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК«ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ«ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників, зокрема, до відповідача у розмірі 19200,00 грн., з яких: 4000,00 грн.- заборгованість за основною сумою боргу, 7200,00 грн. - заборгованість за відсотками, 8000,00 грн. - заборгованість за пенею, штрафами.
16 травня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений договір надання коштів у кредит №71284824.
27.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників, зокрема, до відповідача у розмірі 11550,00 грн., з яких: 3500,00 грн.- заборгованість за основною сумою боргу, 525,00 грн. - заборгованість за відсотками, 7000,00 грн. - заборгованість за пенею, 525,00 грн. – комісія за надання кредиту.
23 травня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №8649471.
18.09.2025 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №18092025, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників, зокрема, до відповідача у розмірі 17525,00 грн., з яких: 5000,00 грн.- заборгованість за основною сумою боргу, 625,00 грн. - заборгованість за комісією за надання кредиту, 4900,00 грн. - заборгованість за комісією за обслуговування кредиту, 7000,00 грн. - заборгованість за неустойкою (штраф, пеня).
Посилаються на те, що всупереч умовам кредитних договорів, незаважаючи на повідомлення, відповідач не виконав своїх зобов`язань. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попередніх кредиторів. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 68369,02 грн.
Ухвалою суду від 16.03.2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.151).
Представник позивача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 153, 160), в позові просив справу розглядати у відсутність представника позивача.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України (а.с. 154, 155, 158-159), та не повідомив суд про причини неявки, заяви про розгляд справи без його участі чи відзиву на позов не надав.
Ухвалою суду від 19.05.2026 року встановлено заочний розгляд справи.
За вказаних обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом, 09 травня 2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено договір кредитної лінії №480650360 у формі електронного документу з використанням електронного підпису.
Згідно п.2.1 Договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у формі Кредитної лінії, на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання кредиту відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Загальний розмір кредиту за цим договором становить 3100 грн. (п.2.2. договору).
Згідно з п.2.3 договору кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором у розмірі, що дорівнює загальному розміру кредиту 09.05.2025.
Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором.
Виконання первинним кредитором обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 3100 грн. відповідачу підтверджується платіжним дорученням (а.с.104), зі змісту якого вбачається, що платником ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" здійснено переказ коштів згідно договору №480650360 від 09.05.2025, ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , для зарахування на платіжну карту № НОМЕР_2 .
15 травня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту №9052989, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 4000,00 грн., строком на 360 днів, стандартна процентна ставка 1,00% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору, знижена процентна ставка 0,95% в день (а.с.11-19).
Вказаний договір було підписано відповідачем шляхом накладення електронного підпису 15.05.2025 року одноразовим ідентифікатором А4322.
Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту (а.с.19 на звороті-20) загальна вартість кредиту становить 18340,00 грн., з яких сума кредиту 4000,00 грн.; сума нарахованих процентів за користування кредитом 14340,00 грн.
Відповідачем також було підписано паспорт споживчого кредиту (а.с.21-23).
Як вбачається з листа ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 30.12.2025 року було успішно перераховано кошти від ТОВ «Авентус Україна» на суму 4000 грн. на картку НОМЕР_3 (а.с.24).
16.05.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір надання коштів у кредит №71284824, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 3500,00 грн., строком на 30 днів, процентна ставка 0,500% (фіксована) (а.с.65-72).
Вказаний договір було підписано відповідачем шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором 21064.
Відповідачем також було підписано паспорт споживчого кредиту (а.с.73-74).
Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту (а.с.72 на звороті) загальна вартість кредиту становить 4550,00 грн., з яких сума кредиту 3500 грн.; сума нарахованих процентів за користування кредитом 525 грн.
Згідно з довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» від 09.02.2026 року повідомлено ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» про успішність платіжної операції 16.05.2025 року в сумі 3500 грн., отримувач ОСОБА_2 на карту № НОМЕР_4 (а.с.75).
Також, 23 травня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №8649471, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 5000,00 грн., строком на 345 днів, денна процентна ставка 0,93% (а.с.38-43).
Вказаний договір було підписано відповідачем шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором 451212.
Виконання первинним кредитором обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 5000 грн. відповідачу підтверджується платіжним дорученням (а.с.50), зі змісту якого вбачається, що платником ТОВ "Мілоан" здійснено переказ коштів згідно договору №8649471, отримувач ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , платіжна карта № НОМЕР_2 .
Доказів на спростування факту укладення вказаних договорів та отримання кредитних коштів відповідачем не надано, як і не надано доказів, які б спростовували доводи позивача щодо укладення кредитних договорів та розміру заборгованості.
Вказані кредитні договори підписані електронним підписом з одноразовими ідентифікаторами.
У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону№ 675-VIII).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, суд доходить висновку, що між сторонами були укладені вказані кредитні договори, які оформлені сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису, факт укладання, підписання яких та перерахування кредитних коштів за якими підтверджені належними доказами.
Разом з тим щодо договору про надання фінансового кредиту №19173-05/2025 судом встановлено таке.
Так, 08 травня 2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту №19173-05/2025, відповідно до якого відповідач повинен був отримати кредит в сумі 3000 грн 00 коп. строком на 120 днів зі сплатою відсотків, до 04 вересня 2025 року. Тип процентної ставки – фіксована. Денна процентна ставка становить 0,98% та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 цього договору (а.с.120-124).
Як вбачається зі змісту кредитного договору шляхом накладення електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором відповідач прийняв пропозицію укласти договір (а.с. 120-124).
Поряд із цим, суд зазначає, що на підтвердження факту перерахування відповідачу та отримання останнім кредитних коштів за зазначеним кредитним договором, позивачем до суду не надано жодного доказу.
У постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц (провадження №61-517св18) зроблено правовий висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Згідно вказаної норми Закону України підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Отже, виписка з рахунка особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц (провадження № 61-3689св21), від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20 (провадження № 61-168св21), від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20 (провадження № 61-9207св21), від 01 грудня 2021 року у справі № 752/14554/15-ц (провадження № 61-14046св21), від 01 червня 2022 року у справі № 175/35/16-ц (провадження № 61-648св21).
При цьому у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні останній повинен передати новому кредиторові документи, які посвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, у тому числі первинні документи, що підтверджують факт виконання ним свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.
Однак позивач не надав доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів за кредитним договором, право вимоги за яким до нього перейшло. Відсутні також докази фактичного користування відповідачем кредитними коштами, зокрема руху коштів на особовому рахунку позичальника.
З клопотанням про витребування таких доказів від банківських установ позивач до суду не звертався.
Розрахунок заборгованості за договором є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, які дозволяли б суду перевірити, чи були фактично передані позичальнику кредитні кошти. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 13 травня 2020 року у справі №219/1704/17, провадження №61-1211св19.
Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредитів, користування ними та укладення договорів на умовах, зазначених у позовній заяві, а тому не є належними доказами наявності заборгованості. Зазначені розрахунки із визначенням конкретного розміру заборгованості є документами, створеними самим позивачем та первісними кредиторами, а відтак інформація, наведена в них, за відсутності первинних документів, на підставі яких їх було складено, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач.
Суд також враховує, що підтвердженням зарахування кредитних коштів на картковий рахунок та користування ними може бути банківська виписка за рахунком, а також інформаційні довідки про зарахування коштів, яких матеріали справи не містять.
Отже, за відсутності доказів перерахування та отримання відповідачем кредитних коштів позичальником, підстав для стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №19173-05/2025 від 08 травня 2025 року в загальній сумі 9081 грн 00 коп у суду немає.
При цьому, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статтею 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Таким чином, у стягненні заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №19173-05/2025 від 08 травня 2025 року необхідно відмовити.
Щодо набуття ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги за вказаними кредитними договорами.
Згідно частини першої статті 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Так, судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» 28.08.2025 року укладено Договір факторингу №28082025, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с.128-129).
Як вбачається із Реєстру боржників до договору факторингу №28082025 від 28.08.2025 року, до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №19173-05/2025 в сумі 9081,00 грн., яка складається з: 3000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 3051,00 грн - заборгованість за відсотками, 2730,00 грн. - заборгованість за штрафом, 300,00 грн. – комісія за видачу кредиту (а.с.132).
Отже за вказаним договором позивач набув право вимоги до відповідача, однак суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №19173-05/2025 від 08 травня 2025 року через недоведеність перерахування та отримання відповідачем кредитних коштів первісним позичальником.
Щодо набуття ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги за кредитними договорами №9052989 від 15.05.2025;  №71284824 від 16.05.2025 та №8649471 від 23.05.2025 суд зазначає таке.
24 грудня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №24122025/3, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» (Фактор) зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Авентус Україна» (Клієнта) (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною Договору (а.с. 28-29).
Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №24122025/3 від 24.12.2025 року до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги за кредитним договором №9052989 - боржник ОСОБА_1 , сума заборгованості разом 19200,00 грн. (а.с. 32).
27 березня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено Договір факторингу №27/03/25, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб.
Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах Боржників, відображаються у відповідному реєстрі боржників, складеному за формою згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору (а.с. 76-77).
Відповідно до Реєстру боржників №16 до ТОВ "ФК "ЄАПБ" перейшло право вимоги за кредитним договором №71284824 - боржник ОСОБА_1 , сума заборгованості разом 11550,00 грн. (а.с. 81).
18 вересня 2025 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №18092025, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» (Фактор) зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Мілоан» (Клієнта) (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання по кредиту, комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом, комісію за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості), неустойку (штраф, пеня) та/або проценти за порушення грошового зобов`язання та інші платежі (за наявності) згідно кредитних договорів, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною Договору (а.с. 54-55).
Відповідно до Реєстру боржників до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги за кредитним договором №8649471 - боржник ОСОБА_1 , сума заборгованості разом 17525,00 грн. (а.с. 58).
Таким чином, суд вважає доведеним набуття права грошової вимоги у позивача до відповідача у визначених в позовній заяві розмірах заборгованості за за кредитними договорами №9052989 від 15.05.2025; №71284824 від 16.05.2025 та №8649471 від 23.05.2025.
А щодо набуття ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги за кредитним договором №480650360 від 09.05.2025 року судом встановлено таке.  
15.07.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (Фактор) було укладено Договір факторингу №МВ-ТП/44, за умовами якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги за переліком в Реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором (а.с.109-111).
Відповідно до п. 1.3 договору право вимоги означає весь обсяг прав грошових вимог клієнта за кредитним договором (наявних та майбутніх), зокрема прав грошових вимог до боржників по сплаті сум боргу за кредитним договором, строк платежу за якими настав, а також прав грошових вимог, які виникнуть в майбутньому.
Пунктом 1.5 договору встановлено, що реєстр прав вимоги означає перелік прав вимог до боржників, що відступається за цим договором. 
Згідно з п. 2.1 розділу 2 договору факторингу клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги за переліком в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Пунктом 4.1. договору визначено, що наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту укладення Реєстру прав вимоги. Майбутнє право вимоги вважається переданим з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. 
Звертаючись до суду з даним позовом позивачем не було надано суду копію Реєстр прав вимоги за кредитними договорами до Договору факторингу №МВ-ТП/44, за яким до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №480650360 від 09 травня 2025 року.
Тобто позивачем не надані докази на підтвердження того, що первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» були відступлені ТОВ «Таліон Плюс» за плату права вимоги саме до відповідача ОСОБА_1 , які виникли саме на підставі договору кредитної лінії №480650360 від 09.05.2025 року.
В подальшому, 29.12.2025 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №29/1225-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором (п. 2.1) (а.с.112-113).
Згідно з платіжною інструкцією №228 від 30.12.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» перерахувало на рахунок ТОВ «Таліон Плюс» грошові кошти у сумі 5236971,16 грн, призначення платежу: оплата згідно договору факторингу №29/1225-01 від 29.12.2025 (а.с. 114).
Як вбачається з Реєстру прав вимоги №1, до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №480650360 від 09.05.2025 року в сумі 11013,02 грн., яка складається з: 3100 грн - заборгованість за тілом кредиту, 6177,02 грн - заборгованість за відсотками, 186,00 грн. - заборгованість за комісією, 1550,00 грн. - неустойка (а.с.115).
Разом з тим, за відсутності належних доказів переходу від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, неможливо встановити чи у ТОВ «Таліон Плюс» виникло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №480650360 та чи на момент укладення договору факторингу від 29.12.2025 року ТОВ «Таліон Плюс» могло передавати таке право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, що є його процесуальним обов`язком, переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі за кредитним договором від 09 травня 2025 року №480650360, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та  ОСОБА_1 . А саме: відсутні докази, які підтверджують відступлення права вимоги ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» - ТОВ «Таліон Плюс», набуття такого права грошової вимоги за зобов`язаннями  ОСОБА_1 ТОВ «Таліон Плюс», й можливість передавати таке право грошової вимоги до відповідача – позивачу ТОВ «ФК «ЄАПБ». Та відповідно наявність права грошової вимоги у позивача до відповідача та у визначеному в позовній заяві розміру заборгованості за договором №480650360 від 09 травня 2025 року, тому відсутні правові підстави для стягнення з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за вказаним кредитним договором та в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №480650360 від 09 травня 2025 року в розмірі 11013, 02 грн слід відмовити.
Щодо виконання відповідачем взятих зобов`язань за кредитними договорами №9052989 від 15.05.2025; №71284824 від 16.05.2025 та №8649471 від 23.05.2025.
Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач зазначав, що у зв`язку порушеннями зобов`язань відповідач має таку заборгованість, а саме:
- за кредитним договором №9052989 від 15.05.2025 в розмірі 19200,00 грн., з яких: 4000,00 грн.- заборгованість за основною сумою боргу, 7200,00 грн. - заборгованість за відсотками, 8000,00 грн. - заборгованість за пенею, штрафами (а.с.25-27);
- за кредитним договором №71284824 від 16.05.2025 в розмірі 11550,00 грн., з яких: 3500,00 грн.- заборгованість за основною сумою боргу, 525,00 грн. - заборгованість за відсотками, 7000,00 грн. - заборгованість за пенею, 525,00 грн. – комісія за надання кредиту (а.с.82-83);
- за кредитним договором №8649471 від 23.05.2025 в розмірі 17525,00 грн., з яких: 5000,00 грн.- заборгованість за основною сумою боргу, 625,00 грн. - заборгованість за комісією за надання кредиту, 4900,00 грн. - заборгованість за комісією за обслуговування кредиту, 7000,00 грн. - заборгованість за неустойкою (штраф, пеня) (а.с. 52).
Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, як це передбачено ст. 526 ЦК України.
Згідно з нормою статті 562 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті 611 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 611 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені у статтях 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору. 
При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц).
Так, відповідач за кредитним договором №9052989 від 15.05.2025 року з ТОВ «Авентус Україна» отримав кредитні кошти в сумі 4000 грн.; за кредитним договором №71284824 від 16.05.2025 року з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на суму 3500 грн., за договором про споживчий кредит №8649471 від 23.05.2025 року з ТОВ «Мілоан» – 5000 грн.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення ОСОБА_1 отриманих в кредит коштів зі сплатою відсотків за користування кредитом, в межах визначеного сторонами строку кредитування.
Таким чином, оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені кредитними договорами, отримані в кредит кошти не повернув, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту) по вищевказаним договорам, підлягають задоволенню.
При цьому, вирішуючи питання про стягнення сум заборгованості за відсотками суд враховує, що за змістом ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Такі висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 р по справі № 300/438/18.
За умовами договору №9052989 від 15.05.2025 року, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було передбачено надання кредиту в розмірі 4000 грн, строком на 360 днів, стандартна та знижена процентні ставки (а.с.11-19).
З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що саме за наведеною відсотковою ставкою та в межах строку кредитування здійснений розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за відсотками за користування кредитом в сумі 7200 грн. (а.с. 25-27).
За умовами договору №71284824 від 16.05.2025 року, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було передбачено надання кредиту в розмірі 3500 грн, строком на 30 днів, та процентна ставка 0,500% (а.с.65-71).
З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що саме за наведеною відсотковою ставкою та в межах строку кредитування здійснений розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за відсотками за користування кредитом в сумі 525,00 грн. (а.с. 82-83).
За умовами договору №8649471 від 23.05.2025 року, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було передбачено надання кредиту в розмірі 5000 грн, та сторонами погоджено строк користування кредитом 345 днів та процентна ставка за користування кредитом (а.с.38-43), вимоги про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом за вказаним договором позивачем не заявлені. 
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь пені, штрафу в розмірі 8000,00 грн. за кредитним договором №9052989 від 15.05.2025 року, 7000,00 грн. за кредитним договором №71284824 від 16.05.2025 року, 7000,00 грн. за кредитним договором №8649471 від 23.05.2025 року, суд виходить з наступного.
Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на даний час його дію не припинено.
Як передбачено п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлано, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
При цьому, в наданих розрахунках заборгованості зазначено, що неустойка нарахована за період з 18.06.2025 по 20.08.2025 за кредитним договором №9052989 від 15.05.2025 року, за період з 15.06.2025 по 03.08.2025 за кредитним договором №71284824 від 16.05.2025 року, 10.06.2025, 25.06.2025, 10.07.2025, 25.07.2025, 09.08.2025, 24.08.2025, 08.09.2025 за кредитним договором №8649471 від 23.05.2025 року, тобто в період дії в Україні воєнного стану.
Отже, позивачем не враховано вищевказаних положень Закону України «Про споживче кредитування» і перехідних положень ЦК України та безпідставно нараховано неустойку (штраф, пеню) за невиконання/неналежного виконання зобов`язання, а тому вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача штрафу в розмірі 8000 грн. за кредитним договором №9052989 від 15.05.2025 року, 7000 грн. за кредитним договором №71284824 від 16.05.2025 року, та 7000 грн. за кредитним договором №8649471 від 23.05.2025 року задоволенню не підлягає.
Крім того, п 2.2.4. кредитного договору №71284824 від 16.05.2025 року, сторонами погоджено нарахування комісії в сумі 525 грн.
А також за умовами п.п.1.5.1., 1.5.2. кредитного договору №8649471 від 23.05.2025 року, сторонами погоджено нарахування комісії за надання кредиту та комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості).
Отже такі суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Таким чином, у зв`язку порушеннями зобов`язань відповідач має заборгованість 26275 грн., а саме:
- за кредитним договором №9052989 від 15.05.2025 в розмірі 11200 грн., що складається з заборгованості за основною сумою боргу 4000 грн., заборгованості за відсотками 7200 грн.;
- за кредитним договором №71284824 від 16.05.2025 в розмірі 4550 грн., що складається з заборгованості за основною сумою боргу 3500 грн., заборгованості за відсотками 525 грн., заборгованості за комісією 525 грн.;
- за кредитним договором №8649471 від 23.05.2025 в розмірі 10525 грн., що складається з заборгованості за основною сумою боргу 5000 грн., заборгованості за комісією за надання кредиту 625 грн., заборгованості за комісією за обслуговування кредиту 4900 грн.
Таким чином, оскільки відповідач не виконує умов кредитних договорів, добровільно та в визначені строки не сплачує визначені договором платежі, а позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаними кредитними договорами, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню 26275 грн.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру, поданих юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 3328 грн. З відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на 38,43% з розрахунку: 26275 грн. (сума задоволених позовних вимог) х 100% : 68369,02 грн. (сума заявлених позовних вимог) = 38,43% (відсоток задоволених позовних вимог). Сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача складає 1278,95 грн. з розрахунку: 3328 грн. (сума сплаченого судового збору) х 38,43% (відсоток задоволених позовних вимог).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014) заборгованість за кредитними договорами на загальну суму 26275 (двадцять шість тисяч двісті сімдесят п`ять) грн. 00 коп., а саме:
- за кредитним договором №9052989 від 15.05.2025 в розмірі 11200 (одинадцять тисяч двісті) грн. 00 коп., що складається з заборгованості за основною сумою боргу 4000 грн., заборгованості за відсотками 7200 грн.;
- за кредитним договором №71284824 від 16.05.2025 в розмірі 4550 (чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп., що складається з заборгованості за основною сумою боргу 3500 грн., заборгованості за відсотками 525 грн., заборгованості за комісією 525 грн.;
- за кредитним договором №8649471 від 23.05.2025 в розмірі 10525 (десять тисяч п`ятсот двадцять п`ять) грн. 00 коп., що складається з заборгованості за основною сумою боргу 5000 грн., заборгованості за комісією за надання кредиту 625 грн., заборгованості за комісією за обслуговування кредиту 4900 грн., а також понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1278 (одна тисяча двісті сімдесят вісім) грн. 95 коп.
Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Інші учасники справи, а також відповідач у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: вул.Лісова, буд.2, м.Бровари, Броварського району, Київської області, 07400, код ЄДРПОУ 35625014;
відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складений 19 травня 2026 року.
Суддя Новосанжарського районного суду 
Полтавської області      Ю.О. Афанасьєва