Справа № 931/337/25 
Провадження № 2-др/931/6/26 

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2026 року селище Локачі 

Локачинський районний суд Волинської області 
у складі: головуючого - судді Масляної С.В.,
з участю секретаря судового засідання – Проскуненкової А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Локачі заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "П`ятидні" - Котовича Богдана Володимировича про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "П`ятидні" про визнання відсутнім права оренди,

в с т а н о в и в:

У провадженні Локачинського районного суду Волинської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "П`ятидні" про визнання відсутнім права оренди.
Рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 03.06.2026 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ "П`ятидні" про визнання відсутнім права оренди відмовлено повністю.
10 червня 2026 року через підсистему «Електронний суд» до суду від представника відповідача ТОВ «П`ятидні» Котовича Б.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "П`ятидні" судові витрати на професійну правничу допомогу, надану під час провадження в суді першої інстанції, у розмірі 20400 грн. Одночасно заявник просить поновити строк на подання доказів понесення судових витрат.
Заява мотивована тим, що у відзиві на позовну заяву відповідач повідомив суд, що попередньо витрати, які він очікує понести у зв`язку з розглядом цієї справи Локачинським районним судом Волинської області складаються з витрат на правничу допомогу, які орієнтовно становитимуть 14400 грн та заявив, що докази про понесення цих витрат будуть надані у строки, передбачені процесуальним законодавством, тобто протягом 5 днів з дати ухвалення рішення суду. 
Зазначає, що представник відповідача протягом усього розгляду справи активно здійснював захист інтересів ТОВ «П`ятидні», брав участь в судових засіданнях, готував та подавав процесуальні документи, справа розглядалася судом тривалий час. У зв`язку з цим, витрати на правничу професійну допомогу у розмірі 20400 грн є необхідними та співмірними із складністю справи та обсягом виконаної роботи.
На підтвердження витрат відповідача додає договір про надання правничої допомоги №112 від 25.06.2025 року; додаток №1 від 25.05.2026 року до договору; акти приймання-передачі наданих послуг №№1–12; рахунок №1 від 25.05.2026 року. 
Щодо поважності причин пропуску строку на подання доказів понесення судових витрат заявник вказує, що повний текст рішення Локачинського районного суду Волинської області від 03.06.2026 року ТОВ «П`ятидні» та ним, як представником відповідача, було отримано в Електронному кабінеті 05.06.2026 року.
До заяви додано квитанцію № 2103058 про відправлення 10.06.2026 року на адресу позивача листом з описом вкладення заяви про ухвалення додаткового рішення з додатками.
15 червня 2026 року від представника позивача Гаврильчак-Кметь К.А. надійшло заперечення на заяву про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу, яке мотивоване таким. Зазначено, що представником відповідача пропущено строк на подання доказів понесення витрат на правничу допомогу, встановлений ч.8 ст. 141 ЦПК України, оскільки повний текст рішення у даній справі складено та проголошено 03.06.2026 року, а представником відповідача подано заяву про ухвалення додаткового рішення 10.06.2026 року. Покликання представника відповідача про те, що повний текст рішення отримано лише 05.06.2026 року через підсистему Електронний суд не є підставою для поновлення строку, оскільки ЦПК не передбачає такого порядку обчислення. Крім того, вказує, що сума витрат на правничу допомогу, яку просить стягнути представник відповідача у розмірі 20400 грн значно перевищує попередній розрахунок витрат відповідача, заявлений ним 04.07.2025 року у розмірі 14400 грн. Зазначає, що представником відповідача не подано жодних документів, які підтверджують оплату витрат на правничу допомогу. Відсутність доказів фактичного перерахування коштів адвокату, не підтверджує реальності та неминучості їх понесення. Поданий відповідачем додаток №1 від 25.05.2026 року до договору про надання правничої допомоги не містить підписів сторін, сам договір не містить фіксованої суми гонорару чи вартість годин роботи адвоката, акти приймання-передачі наданих послуг не містять печатки замовника. У разі, якщо суд вирішить стягнути витрати на правничу допомогу з позивача, вважає за необхідне зменшити розмір до мінімальних сум, оскільки дана справа є типовою, категорія спору є поширеною у судовій практиці. Окрім того, зазначає, що такі послуги адвоката, як консультування клієнта та підготовка, подача адвокатських запитів не може відшкодовуватись, оскільки ці витрати не пов`язані конкретно з розглядом справи. Виокремлення в акті послуг подання клопотання про допит свідків, про призначення експертизи, поновлення строку та долучення доказів, в рамках даної справи, не є обгрунтованим, встановлена вартість даних цивільно – процесуальних документів є завищеною та неспівмірною. Враховуючи вищенаведене, просить заяву представника ТОВ "П`ятидні" про ухвалення додаткового рішення залишити без розгляду, у зв`язку з пропуском процесуального строку, у разі поновлення строку - відмовити в її задоволенні повністю через непідтвердженість понесення таких витрат.
18.06.2026 року від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі, у яких останній зазначає, що ним при поданні заяви було помилково надіслано технічний примірник додатку №1 до договору про надання правничої допомоги, тому надсилає належний додаток з підписами сторін, вважає безпідставними доводи позивача щодо неспівмірності витрат, оскільки справа не була простою та типовою, під час її розгляду здійснювався аналіз значного обсягу письмових доказів, окрім того розгляд справи ускладнювався процесуальною поведінкою позивача. 
18.06.2026 року від представника позивача Гаврильчак-Кметь К.А. надійшло заперечення на клопотання представника відповідача про долучення доказів, а саме: підписаного примірника Додаткової угоди №1 від 25.05.2026 року. Своє заперечення мотивує тим, що відповідач жодним чином не обгрунтовує поважність причин пропуску строку подання доказів та не надає жодних доказів на підтвердження обставин, що перешкоджали його дотриманню, просить долучити нібито "належним чином підписаний примірник" цього документа. Вважає, що така поведінка представника відповідача є недобросовісною та суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви. 18.06.2026 року через підсистему Електронний Суд від представника позивача надійшла заява про розгляд заяви без її участі, просить відмовити в задоволенні заяви.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився також, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду заяви.
Згідно з ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає ухваленню додаткового рішення у справі.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали поданої заяви, заперечень, цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 03 червня 2026 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "П`ятидні" про визнання відсутнім права оренди – відмовлено.
У частині восьмій статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу (стаття 246 ЦПК України).
Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, якщо до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.
Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.
Згідно з частинами першою - третьою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.
Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на подання доказів понесених судових витрат, суд приймає до уваги, що представником відповідача разом із відзивом було подано письмову заяву про вирішення питання про судові витрати після ухвалення судового рішення на підставі ст. 246 ЦПК України, а також до закінчення судових дебатів усно заявлено про подання доказів понесених судових витрат в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, судове рішення ухвалювалось Локачинським районним судом Волинської області 03.06.2026 року за відсутності учасників справи, згідно з повідомленнями про доставлення електронного листа рішення Локачинського районного суду Волинської області від 03.06.2026 року доставлене до Електронного кабінету ТОВ «П`ятидні» та представника відповідача ТОВ «П`ятидні» - Котовича Б.В. 05.06.2026 року (а.с. 109-110 Том 2).
Враховуючи вищенаведене, суд визнає поважними причини пропуску відповідачем строку на подання доказів понесених судових витрат та приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на подання доказів понесення судових витрат підлягає задоволенню.
Строк для подання заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат – може бути поновлений. До таких висновків прийшов Верховний суд у постанові від 14.11.2024 року у справі № 161/629/23.
Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частинами першою та третьою статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами першою та другою статті 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
У відзиві на позов представник відповідача, на виконання вимог п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, зазначив, що орієнтовний попередній розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідача становить 14400 гривень.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 134 ЦПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
За частинами першою, другою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами
Статтею 141 ЦПК України врегульовано порядок розподілу судових витрат. Так, за частинами першою, другою цієї статті визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ч.ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.01.2021 у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 03.02.2021 у справі № 554/2586/16-ц, від 17.02.2021 у справі № 753/1203/18.
Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів відповідача ТОВ "П`ятидні" у даній справі на підставі договору про надання правничої (адвокатської) допомоги від 25.06.2025 (далі договору) та ордеру серії АС № 1144926 від 25.06.2025 здійснював адвокат Котович Б.В.
Відповідно до п. 3 договору, порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо, оформлюється окремим додатком до даного договору, який є його невід`ємною частиною. Клієнт доручає здійснити та компенсує адвокату всі витрати, що пов`язані з наданням правової допомоги, що також буде відображено у акті про надані послуги без шкоди для розміру гонорару (а.с. 123). 
Згідно з додатком 1 від 25.05.2026 року до договору про надання правничої (правової) допомоги №112 від 25.06.2025 року, укладеним між адвокатом Котовичем Б.В. та ТОВ "П`ятидні", сторони узгодили гонорар у розмірі 20400 грн та перелік послуг та їх вартість, які були надані адвокатом у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "П`ятидні". Підписи сторін під вказаним додатком відсутні.
Разом з тим, згідно з актами приймання – передачі наданих послуг до договору про надання правничої (правової) допомоги від 25.06.2025 року №№1-12, що містять підписи сторін, адвокатом Котовичем Б.В. надано такі послуги в даній цивільній справі: аналіз позовної заяви та доданих документів 1 600 грн; усне консультування клієнта та формування правової позиції 800 грн; підготовка та подання відзиву на позовну заяву 4 800 грн; підготовка та подання клопотання про допит свідка 800 грн; підготовка та направлення двох адвокатських запитів 3 200 грн, підготовка заперечень на заяву про зміну предмета позову 1 600 грн; підготовка клопотання про виклик та допит свідка 800 грн, підготовка клопотання про призначення експертизи 800 грн, підготовка клопотання про поновлення строку та долучення доказів 800 грн, участь у судовому засіданні 23.02.2026 року 1 600 грн, участь у судовому засіданні 16.04.2026 року 1 600 грн, участь у судовому засіданні 25.05.2026 року 1 600 грн, всього 20 400 грн. (а.с. 116-122).
Згідно з рахунком №1 від 25.05.2026 року, наданим представником відповідача, сума до сплати за правничу допомогу у цивільній справі №931/337/25 становить 20400 грн (а.с. 114). 
Суд звертає увагу на те, що відповідно до вищезгаданих правових висновків Верховного Суду, витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу незалежно від того, чи вони вже фактично сплачені стороною, чи лише підлягають сплаті, за умови підтвердження обсягу наданих послуг та виконаних робіт.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02.10.2019 у справі №211/3113/16-ц).
Досліджені судом докази достовірно вказують на те, що сторона відповідача понесла витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді, і на підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України, оскільки рішенням суду в позові вімовлено, такі витрати слід покласти на позивача.
Сторона позивача просила відмовити в стягненні витрат на правничу допомогу, водночас, заявляла клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.
При вирішенні заяви в частині розміру судових витрат, які слід покласти на позивача за результатами розгляду справи, суд приймає до уваги доводи, викладені представником позивача у запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення і, вважає, що такі види наданих послуг як аналіз позовної заяви та доданих документів (1 600 грн), усне консультування клієнта та формування правової позиції (800 грн) охоплюються наданою послугою з підготовки та подання відзиву на позовну заяву, ціна якої становить 4 800 грн. 
Окрім того, враховуючи складність справи та надані адвокатом послуги згідно актами приймання – передачі наданих послуг, беручи до уваги кількість судових засідань та час їх проведення, витрачений адвокатом час на надання таких послуг, враховуючи заперечення сторони позивача у заяві про зменшення витрат на правничу допомогу, вважає, що заявлений представником відповідача розмір наданих правничих послуг не відповідає критерію розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для сторони позивача, що суперечить принципу розподілу таких витрат, тому суд приходить до висновку про зменшення заявлених до стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу та вважає за можливе стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу у загальному розмірі 10000 грн.
Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, їх обсягу з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони.
Таким чином, заява представника відповідача підлягає до задоволення частково.
Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 263-265, 270, 352, 354 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Поновити представнику відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "П`ятидні" - Котовичу Богдану Володимировичу строк на подання доказів понесення судових витрат.
Заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "П`ятидні" - Котовича Богдана Володимировича задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "П`ятидні" судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000 (десять тисяч) гривень.
У задоволенні решти вимог заяви відмовити.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного додаткового рішення суду.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "П`ятидні", адреса: с.П`ятидні, вул. Незалежності, 56 Володимирського району Волинської області, ЄДРПОУ - 03735104.
Повний текст додаткового рішення складено 18.06.2026 року.

Суддя Локачинського районного суду С.В. Масляна