_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/44578/25
Провадження № 2/947/982/26
РІШЕННЯ
Іменем України

03.06.2026 м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Цирфи К.А., за участі: 
- секретаря судового засідання Дімової Є.В., 
- позивача ОСОБА_1 ,
- представника відповідача – Горобця В.В.,
- представника держпродспоживслужби – Карагодіної О.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Керуюча компанія «Мариніст», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ТОВ «Маячний», ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність надавача послуг, зобов`язання перерахувати заборгованість, частину з якої списати, та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позиції позивача та відповідача, інших учасників справи
У грудні 2025 року до Київського районного суду м. Одеси через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» з позовом звернувся  ОСОБА_1 (далі також – позивач) до ТОВ «Керуюча компанія «Мариніст» (далі також – відповідач, управитель), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ТОВ «Маячний» (далі також – третя особа-1, забудовник), ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області (далі також – третя особа-2) про визнання протиправною бездіяльність надавача послуг, зобов`язання перерахувати заборгованість, частину з якої списати, та стягнення моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. 
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у будинку, який перебуває в управлінні ТОВ «Керуюча компанія «Мариніст», йому належала квартира та належить підсобка і паркомісце. У 2023 році він подарував свою квартиру синові, однак продовжив у ній проживати. Зазначив, що послуги з управління будинком він повинен сплачувати з часу підписання акта приймання-передачі приміщення від забудовника, а не з часу початку його фактичного використання та реєстрації права власності. 
У 2021 році між забудовником ТОВ «Маячний» та управителем ТОВ «Керуюча компанія «Мариніст» укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 . На цій підставі у 2021 році між ТОВ «Керуюча компанія «Мариніст» та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території. 
У подальшому, починаючи з 2021 року, з часу укладення договору управитель почав нараховувати плату за об`єкти права власності позивача, виходячи із завищеної площі, яка не відповідала площі, визначеній в технічній документації та Державному реєстрі прав на нерухоме майно.
За результатами проведеної у лютому 2022 року ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області перевірки виявлені порушення законодавств про захист прав споживачів, зокрема невідповідність договору про надання послуг з утримання типовому договору, не підтверджено узгодження вартості послуг з управління багатоквартирним будинком відповідним рішенням співвласників будинку. За результатами перевірки видано припис, який до цього часу не виконаний. 
Далі позивач зазначає, що оплата за електроенергію вже входить до складу витрат на утримання багатоквартирного будинку, відтак її нарахування окрім як «Послуга з управління багатоквартирним будинком» ще й у складі послуги «Відшкодування витрат на постачання електроенергії» та «Компенсація витрат на освітлення паркінгу» є незаконним. 
Також споживачі безпідставно сплачують за тепло та газопостачання за комерційними тарифами, а не як для населення, оскільки вказаний колективний договір був підписаний управителем будинку з ТОВ «Юг-Газ» за комерційними цінами та наразі оскаржується в Господарському суді Одеської області. Відповідного рішення співвласники будинку не приймали. 
Означений будинок у лютому 2021 року прийнятий в експлуатацію з працюючим генератором. Однак у подальшому вказаний генератор був вивезений, а на його місце закуплений інший генератор, вартість якого була окремо визначена у виставлених рахунках на оплату мешканцям будинку. 
Оскільки усі способи досудового врегулювання вказаних порушень вжиті, він звернувся з цим позовом до суду. 
У своїх поясненнях представниця держпродспоживслужбивиклала роз`яснення чинного законодавства України щодо питань, піднятих позивачем, без висловлення конкретної позиції з приводу спору. 
16.12.2025 позивачем до суду подано заяву про зміну предмета прозову.
Ухвалою суду від 19.12.2025 вказану заяву прийнято до розгляду. Позовні вимоги викладені в новій редакції.
У відзиві на позов представник відповідача зазначив, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі. При обрахуванні плати за утримання будинку позивачем в розрізі його квартири, комори та паркомісця необхідно виходити з умов договору про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, укладеним між позивачем та відповідачем, який є чинним. Водночас, у договорі між забудовником на відповідачем про надання послуг з управління багатоквартирним будинком визначено вартість за 1 кв. м в розмірі 24,46 грн на місяць. 
У своїх поясненнях, наданих під час розгляду справи по суті представник відповідача зазначив, що екземпляр договору між забудовником та відповідачем з ціною 9,67 грн за 1 кв. м на утримання будинку до матеріалів справи № 947/44578/25, оглянутої в судовому засіданні, потрапив помилково, оскільки це був один з робочих варіантів. Украденим є договір з ціною 24,46 грн за 1 кв. м на місяць.
У відповіді на відзив позивач зазначив, що представник відповідача у відзиві виклав недостовірну інформацію та просив суд урахувати фактичні обставини при ухваленні рішення у цій справі. 
30.03.2026 позивачем ОСОБА_1 до суду подано заяву про зміну предмета прозову.
У судовому засіданні 02.04.2026 позивач підтримав вказану заяву. Представники інших учасників справи не заперечували. 
Ухвалою суду від 02.04.2026 вказану заяву прийнято до розгляду. Позовні вимоги ухвалено вважати викладеними в такій редакції:
Визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мариніст»: 
- перерахувати заборгованість ОСОБА_1 за особистим рахунком НОМЕР_1 , квартира АДРЕСА_2 , починаючи нарахування з 23.04.2025 виходячи з площі квартири – 57, 5 кв. м та виходячи з ціни за надані послуги у розмірі 9.67 грн за 1 кв. м займаної площі;

- перерахувати заборгованість ОСОБА_1 за особистим рахунком НОМЕР_1 за паркомісце АДРЕСА_3 , починаючи нарахування з 02.11.2021 виходячи з площі приміщення – 13,6 кв. м виходячи з ціни за надані послуги у розмірі 9,67 грн за 1 кв. м займаної площі та за виключенням періоду у шість місяців перешкоджанню з боку ТОВ «Керуюча компанія «Мариніст» ОСОБА_1 в праві вільного користування паркомісцем;
- перерахувати заборгованість ОСОБА_1 за особистим рахунком НОМЕР_1 за підсобку № 61 в будинку АДРЕСА_4 , починаючи нарахування з 02.11.2021 виходячи з площі приміщення – 7,1 кв. м та виходячи з ціни за надані послуги у розмірі 9,67 грн за 1 кв. м займаної площі;
- списати та виключити з особового рахунку № 26 ОСОБА_1 платіжний код 01061300700000002600 заборгованість: «Відшкодування витрат на постачання електроенергії», «Компенсація витрат на освітлення паркінгу», «Тепло за лічильником» – 1 668,66 грн, «Опалення м/з», «Відшкодування витрат на холодне постачання», «Розподіл газу», «Внесок на придбання дизель – генератора», «Паливо та обслуговування генератора».
Стягнути з ТОВ «Керуюча компанія «Мариніст» на користь ОСОБА_1 компенсацію заподіяної моральної шкоди у розмірі 100 000 грн. 
Стягнути з ТОВ «Керуюча компанія «Мариніст» на користь держави судовий збір.
У своїх додаткових поясненнях позивач просить застосувати до дій відповідача щодо надання у різних цивільних справах різних договорів про надання послуг управителя з різним тарифом на обслуговування будинку (9,67 грн за 1 кв. м та 24,46 грн за 1 кв. м) принцип «естопеля» (заборони суперечливої поведінки). Також вказує на підроблення акту приймання-передачі електроенергії від 30.11.2023 колишнім керівником відповідача, оскільки останній на час його підписання був за кордоном. За невиконання припису держпродспоживслужби просить постановити у справі окрему ухвалу. 
Інших заяв по суті справи до суду не надходило.
Заяви та клопотання учасників справи 
У судовому засіданні 10.02.2026 позивач підтримав заявлене раніше клопотання про витребування у відповідача документів, які стосуються нарахування та сплати послуг з управління багатоквартирним будинком. Представник відповідача заперечив. 
Ухвалою суду від 10.02.2026 вказане клопотання задоволено. 
У судовому засіданні 05.03.2026 позивач підтримав заявлене раніше клопотання про витребування матеріалів іншої судової справи, яка закінчена розглядом по суті, для її огляду в судовому засіданні, оскільки основні докази, які подавалися у цій справі та справі, що розглядається є подібними, однак мають різну текстуальну версію. Представник відповідача заперечив. 
Ухвалою суду від 05.03.2026 вказане клопотання задоволено. Витребувано з Київського районного суду м. Одеси матеріали цивільної справи № 947/25387/23 за позовом ТОВ «Керуюча компанія «Мариніст» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Керуюча компанія «Мариніст» про визнання договору укладеним та зобов`язання вчинити певні дії – для огляду в судовому засіданні.
У судовому засіданні 30.04.2026 позивач підтримав заявлене раніше клопотання про витребування з Державної прикордонної служби України інформації про перетин кордону керівником відповідача, який у 2023 році підписував документи, що є джерелами доказів у справі. Представник відповідача заперечив. 
Ухвалою суду від 30.04.2026 вказане клопотання задоволено. 
Процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 02.12.2025 провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження. Підготовчі судові засідання призначалися на 19.12.2025, 10.02.2026, 05.03.2026, 02.04.2026, 30.04.2026. 

Ухвалою суду від 30.04.2026 підготовче провадження закрито. Справу призначено до судового розгляду по суті. 
У судовому засіданні 26.05.2026 позивач підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити. Представниця держпродспоживслужбипоклалася на розсуд суду.
Фактичні обставини справи
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.
Судом установлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 287247555 від 29.11.2021 за ОСОБА_1 на праві приватної власності з 24.11.2021 зареєстрована квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 57,5 кв. м.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 287243509 від 29.11.2021 за ОСОБА_1 на праві приватної власності з 24.11.2021 зареєстроване нежитлове приміщення (підсобка) за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 7,1 кв. м.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 287240530 від 29.11.2021 за ОСОБА_1 на праві приватної власності з 24.11.2021 зареєстроване машино-місце № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 13,6 кв. м.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 330838586 від 01.05.2023, на підставі договору дарування від 01.05.2023 за реєстровим № 162, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Атаманчук О.Г., право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 57,5 кв. м, з 01.05.2023 перереєстровано за ОСОБА_2 (сином позивача). 
05.06.2021 між ТОВ «Маячний» та ТОВ «Керуюча компанія «Мариніст» укладено договір № 1 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, відповідно до якого управитель приймає на себе зобов`язання своєчасно надавати співвласникам відповідної якості послуги, що визначені цим договором, а співвласники зобов`язуються своєчасно оплачувати надані послуги у строки і на умовах, що передбачені цим договором (п. 2.1.).
Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень загального користування та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових інженерних систем, утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку (п. 3.1.1.).
Ціна послуги з управління становить 24,46 грн за 1 кв. м в т.ч.: витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку, послуги з управління, утримання газової котельні, вивіз побутового сміття, якщо інша розрахункова одиниця послуги не погоджена сторонами (п. 3.2.1.). 
31.06.2021 між забудовником ТОВ «Маячний» та ТОВ «Керуюча компанія «Мариніст» укладено акт приймання-передачі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 . 
30.06.2021 між ТОВ «Керуюча компанія «Мариніст» та ОСОБА_1 укладено договір № 32/МР26 про відшкодування комунальних витрат, відповідно до якого здійснюється відшкодування споживачем на користь виконавця комунальних витрат по забезпеченню постачання електроенергії, холодної води та водовідведення, технічного обслуговування мереж газопроводу об`єкта споживача (п. 1.1 договору).
Оплата здійснюється з початку фактичного використання комунальних послуг (п. 2.1, 2.2). 
Надання послуг визначених цим договором здійснюється (забезпечується) або безпосередньо управителем, або третіми особами (що мають відповідні дозволи та ліцензії на надання відповідних послуг), які на договірних засадах залучаються управителем до виконання цього договору (п. 2.5). 
Також 30.06.2021 між ТОВ «Керуюча компанія «Мариніст» та ОСОБА_1 укладено договір № 32/МР26 про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, відповідно до якого виконавець забезпечує надання послуг споживачу з обслуговування житлового будинку, а споживач забезпечує своєчасну оплату послуг за встановленими тарифами у строк та на умовах, що передбачені цим договором (п. 1.1). 
Послуги надаються виконавцем відповідно до встановлених цим договором тарифів (додаток № 1 до цього договору), їх структури, періодичності та строків надання послуг (п. 1.5 договору).
Згідно з додатком № 1 до цього договору між сторонам узгоджені наступні послуги та тарифи: утримання будинку та прибудинкової території – 15,76 грн, послуги з управління – 4,84 грн, тариф на сміття – 0,56 грн, утримання газової котельні – 3,30 грн (всього на суму 24,46 грн за кв. м); комора – 5,68 грн за кв. м; паркінг – 18,21 грн за кв. м. 
З 01.07.2021 директором ТОВ «Керуюча компанія «Мариніст» затверджено розрахунок ціни вартості послуг з утримання багатоквартирним будинком з розрахунку вартості за 1 кв. м площі житлового приміщення в загальному розмірі 24,46 грн за кв. м, паркомісця – в загальному розмірі 18,21 грн за кв. м, кладових – в загальному розмірі 5,68 грн за кв. м. 
Застосовані норми права
Статтею 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує.
Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України).
Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (ст. 360 ЦК України).
Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав (ч. 2 ст. 382 ЦК України).
Управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем (ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багато квартир-ному будинку»)
Відповідно до ст. 12 означеного Закону витрати на управління багатоквартирним будинком включають:
1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку;
2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку;
2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності;
3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення;
4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом.
Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.
Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.
Зобов`язання із здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком у разі здачі в найм (оренду) квартир та/або нежитлових приміщень державної або комунальної власності несуть наймачі (орендарі) таких квартир та/або приміщень.
Відповідно до п. 6, 13 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач житлово-комунальних послуг – індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Житлово-комунальні послуги – результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг (п. 5 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Згідно із ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 
1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 
2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо кореспондує обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Згідно з висновком Верховного Суду України, викладеному у постанові від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15, хоч у ч. 1 ст. 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26.09.2018 у справі № 750/12850/16, у постанові Верховного Суду від 06.11. 2019 у справі № 642/2858/16.
Так, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). 
Мотиви прийнятого рішення
Щодо перерахування виниклої заборгованості 
У цій справі встановлено, що позивач є власником підсобки (комори) загальною площею 7,1 кв. м, паркомісця (машино-місця) загальною площею 13,6 кв. м в будинку за адресою: АДРЕСА_4 , з 24.11.2021.
Також позивач був власником квартири АДРЕСА_6 у цьому будинку, загальною площею 57,5 кв. м з 24.11.2021 по 01.05.2023, відколи подарував вказану квартиру своєму синові. Після чого продовжив проживати в означеній квартирі та здійснювати витрати на її утримання. 
Виходячи з позовних вимог, позивач просить застосувати до спірних правовідносин тариф на утримання будинку в розмірі 9,67 грн за кв. м, зазначений в договорі № 1 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 05.06.2021, укладений між ТОВ «Маячний» та ТОВ «Керуюча компанія «Мариніст», копія якого долучена до матеріалів іншої цивільної справи № 947/25387/23. 
Натомість у цій справі, відповідачем подано аналогічну копію вказаного договору з тарифом на утримання будинку в розмірі 24,46 грн за кв. м.
Відтак просить застосувати принцип естопеля та зобов`язати відповідача перерахувати заборгованість саме за тарифом 9,67 грн за кв. м. 
З цього приводу суд зазначає, що найчастіше процесуальний естопель (заборона суперечливої поведінки) знаходить свій вияв під час оскарження судових рішень і може полягати в тому, що сторона радикально змінює свою правову позицію у справі в порівнянні з правовою позицію у суді попередньої інстанції. Юридичним наслідком принципу естопеля є втрата права, за захистом якого сторона звернулася до суду, в зв`язку з оцінкою судом фактичної поведінки сторони та її добросовісності (постанова КЦС ВС від 06.12.2023, справа № 932/1140/21).
У справі, що розглядається, копія договору № 1 від 05.06.2021 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком надана з тарифом 24,46 грн за кв. м. 
Як пояснив представник відповідача в судовому засіданні, при укладанні цього договору було розроблено декілька робочих варіантів, один з яких помилково надано у справі № 947/25387/23. 
Чинність договору № 1 від 05.06.2021 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з тарифом саме 24,46 грн за кв. м, підтверджується також умовами договору від 30.06.2021 № 32/МР26 про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, укладеному між ТОВ «Керуюча компанія «Мариніст» та ОСОБА_1 , де вказано також тариф в розмірі 24,46 грн за кв. м, фактичним нарахуванням та оплатою за вказаним тарифом не тільки ОСОБА_1 , а й іншими мешканцями будинку. 
Суд відмічає, що у правовідносинах між позивачем та відповідачем визначальними є саме умови індивідуальних договорів, укладених між сторонами 30.06.2021 № 32/МР26 про відшкодування комунальних витрат та від 30.06.2021 № 32/МР26 про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території. 
Вказані договори не визнані неукладеними, недійсними, або не є розірваними, відтак є чинними. 
Отже, суд не знайшов ознак суперечливої поведінки відповідача у цій справі та, відповідно, підстав для застосування принципу естопеля відносно дій відповідача. 
Водночас, з наданих позивачем рахунків-повідомлень від 09.06.2025, 09.07.2025, 09.09.2025 та 09.10.2025, виставлених ТОВ «Керуюча компанія «Мариніст» ОСОБА_1 на оплату утримання квартири, підсобки та паркомісця вбачається, що управитель продовжує практику завищення обрахованої площі вказаних об`єктів нерухомості позивача порівняно з фактичною (щодо квартири – 61,7 кв. м замість 57,5 кв. м; щодо підсобки – 7,25 кв. м замість 7,1 кв. м, щодо паркомісця – 13,75 кв. м замість 13,6 кв. м). 
Водночас, постановою Одеського апеляційного суду від 22.05.2025 у справі № 947/25387/23, зменшуючи розмір заборгованості зі сплати житлово-комунальних послуг, які підлягали стягненню з ОСОБА_1 на користь управителя ТОВ «Керуюча компанія «Мариніст», апеляційний суд проводячи розрахунки виходив саме з фактичної площі об`єктів нерухомості, належних позивачеві. 
Відтак суд у справі, що розглядається, в контексті зобов`язання про вчинення перерахунку виходить з дати набрання постановою апеляційного суду законної сили – тобто з червня 2025 року. 
При цьому, суд ураховує фактичні обставини, які склалися між позивачем, як власником підсобки, паркомісця, та наймачем (орендарем) квартири, яку він відчужив синові у 2023 році, з однієї сторони, та управителем ТОВ «Керуюча компанія «Мариніст» з іншої. 
Починаючи з листопада 2021 року за позивачем зареєстровано право власності на об`єкти нерухомості, площа яких та тариф є предметом обрахування у цій справі. Отже саме з цього часу у позивача виникли права володіння, користування та розпорядження означеними об`єктами нерухомості. Відтак умови договорів про їх придбання на стадії майнових прав щодо укладення актів приймання-передачі не є визначальними в питанні обрахування періоду оплати за надані управителем послуги. Ні позивач, ні відповідач не оспорюють фактичне надання послуг та їх отримання в означений період. 
Отже, позовні вимоги щодо перерахування заборгованості підлягають частковому задоволенню, а саме в межах позовних вимог з урахуванням фактичної площі об`єктів нерухомості: по квартирі – з квітня 2025 року за тарифом 24,46 грн за кв. м, по підсобці – з червня 2025 року за тарифом 5,68 грн за кв. м, по паркомісцю – з червня 2025 року за тарифом 18,21 грн за кв. м. 
Щодо списання виниклої заборгованості
Згідно з позовними вимогами позивач просить списати та виключити з особового рахунку № 26 заборгованість з «Відшкодування витрат на постачання електроенергії», «Компенсацію витрат на освітлення паркінгу», «Тепло за лічильником» – 1 668,66 грн, «Опалення м/з», «Відшкодування витрат на холодне постачання», «Розподіл газу», «Внесок на придбання дизель – генератора», «Паливо та обслуговування генератора».
Визначальним у цьому питанні є факт надання відповідачем та відповідно отримання вказаних послуг позивачем. 
«Внесок на придбання дизель – генератора» та «Паливо та обслуговування генератора» є додатковими супутніми витратами, які поніс управитель для забезпечення функціонування та утримання будинку і прибудинкової території в умовах війни та відсутності стабільного енергопостачання. 
Так, 31.06.2021 між забудовником ТОВ «Маячний» та ТОВ «Керуюча компанія «Мариніст» складено акт приймання-передачі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 . 
Відповідно до вказаного акта дизель – генератор не передавався та на баланс управителя відповідно не ставився.
Як пояснив представник відповідача у судовому засіданні, на території будинку дійсно знаходився генератор забудовника, який згодом був повернутий власнику, що змусило управителя придбати новий. Відповідно витрати на його придбання та утримання також є супутніми витратами, які розподілені між співвласниками будинку (споживачами наданих послуг). 
Вказані пояснення узгоджуються з доказами, наявними в матеріалах справи. Отже позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
Робота генератора та його обслуговування є періодичними. Отже ці витрати не можуть бути внесені до єдиного тарифу на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. 
«Тепло за лічильником» – 1 668,66 грн за період 2021-2022 роки. 
Оскільки відповідно до постанови Одеського апеляційного суду від 22.05.2025 у справі № 947/25387/23 з ОСОБА_1 на користь управителя ТОВ «Керуюча компанія «Мариніст» стягнуто заборгованість зі сплати житлово-комунальних послуг, зокрема і з теплопостачання за період 2021-2023 років, відтак суд не вбачає підстав у задоволенні позовної вимоги в цій частині, яка вже була розглянута судом з винесенням рішення, що набрало законної сили. 
«Відшкодування витрат на постачання електроенергії», «Компенсацію витрат на освітлення паркінгу», «Відшкодування витрат на холодне постачання».
Відповідно до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.07.2018 № 190 «Про затвердження обов`язкового переліку робіт (послуг), витрати на які включаються до складу витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території» визначено, що обов`язковий перелік є таким, що забезпечує належний санітарно-гігієнічний, протипожежний, технічний стан будинку та прибудинкової території. 
Зменшення обов`язкового переліку можливе лише за об`єктивних умов експлуатації будинку, що залежать від його капітальності, рівня облаштування та благоустрою (відсутності певних інженерних систем, обладнання, елементів зовнішнього опорядження). 
Витрати на виконання робіт з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо-будинкових систем водопостачання, водовідведення, теплопостачання, гарячого водопостачання не включаються до складу витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання відповідної комунальної послуги згідно з ч. 3 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Витрати на виконання робіт з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем електропостачання та газопостачання включаються до складу витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території у разі якщо співвласники доручили виконання цих робіт управителю багатоквартирного будинку згідно з ч. 2 ст. 14, ч. 3 ст. 19, ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
До обов`язкового переліку робіт (послуг), витрати на які включаються до складу витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території (далі також – обов`язковий перелік), входить: 
1. Технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем: водопостачання; водовідведення; теплопостачання; гарячого водопостачання; зливової каналізації; електропостачання; газопостачання.
2. Технічне обслуговування ліфтів.
3. Обслуговування систем диспетчеризації.
4. Обслуговування димових та вентиляційних каналів.
5. Технічне обслуговування систем протипожежної автоматики та димовидалення, а також інших внутрішньобудинкових інженерних систем (у разі їх наявності).
6. Поточний ремонт конструктивних елементів, технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, що розміщені на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території (в тому числі спортивних, дитячих та інших майданчиків), та іншого спільного майна багатоквартирного будинку.
7. Поточний ремонт внутрішньобудинкових систем: водопостачання; водовідведення; 
теплопостачання; гарячого водопостачання; зливової каналізації; електропостачання; газопостачання.
8. Поточний ремонт систем протипожежної автоматики та димовидалення, а також інших внутрішньобудинкових інженерних систем (у разі їх наявності).
9. Прибирання прибудинкової території.
10. Прибирання приміщень загального користування (у тому числі допоміжних).
11. Прибирання і вивезення снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду, протиожеледними сумішами.
12. Дератизація.
13. Дезінсекція.
14. Придбання електричної енергії для освітлення місць загального користування, живлення ліфтів та забезпечення функціонування іншого спільного майна багатоквартирного будинку.
Отже, «Відшкодування витрат на постачання електроенергії», «Компенсація витрат на освітлення паркінгу», «Відшкодування витрат на холодне постачання» повністю охоплюються п. 1, 14 вказаного обов`язкового переліку, відтак повинні входити до складу тарифу, узгодженого управителем в розмірі 24,46 грн за кв. м. 
При цьому суд відхиляє посилання позивача на підроблення акта приймання-передачі електроенергії б/н від 30.11.2023, укладеним між ТОВ «Керуюча компанія «Мариніст» та ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» в обсязі 41 592 кВт/год, позаяк перебування уповноваженої особи управителя за кордоном не позбавляє можливості підпису акта та передачі його засобами поштового зв`язку або через мережу логістичних та кур`єрських компаній. 
Інших доказів підроблення підпису директора управителя не надано. 
«Опалення м/з».
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» витрати на управління багатоквартирним будинком включають, зокрема, витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку.
Оскільки опалення місць загального користування (п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»)є комунальною послугою, відтак означені витрати повинні включатися до єдиного тарифу на утримання будинку та прибудинкової території, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. 
«Розподіл газу».
Оскільки розподіл газу також є комунальною послугою (п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»), а відповідачем не підтверджено факт оплати управителем послуг з розподілу газу АТ «Одесагаз», відтак вказані витрати повинні також включатися до єдиного тарифу на утримання будинку та прибудинкової території, отже позовні вимоги і в цій частині підлягають задоволенню. 
При цьому суд відхиляє посилання позивача на постачання газу за комерційними тарифами, а не за тарифами для населення, оскільки договір, укладений між управителем ТОВ «Керуюча компанія «Мариніст» та ТОВ «Юг-Газ» наразі є чинним, не визнаний недійсним/неукладеним або розірваним. 
Також суд не вбачає за необхідне постановити у цій справі окрему ухвалу щодо невиконання відповідачем Акта № 284/05 від 10.02.2022 перевірки ТОВ «Керуюча компанія «Мариніст» ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області, оскільки сам акт та невиконання припису органу державного нагляду (контролю) не стосуються безпосередньо предмета позову у цій справі. 
Визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком є виключною компетенцією зборів співвласників будинку та управителя. Вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги (укладення індивідуального та/або колективного договору про надання комунальної послуги) відноситься також до компетенції загальних зборів співвласників. Ініціатором зборів співвласників є ініціативна група, яка складається не менш як із трьох власників квартир або нежитлових приміщень, або управитель, обраний відповідно до цього Закону (ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).
Отже, у разі негоди позивача з особою управителя, встановленими тарифами, означені питання можуть бути вирішені на загальних зборах співвласників. 
Суд позбавлений можливості втрутитися в реалізацію означених виключних прав співвласників, позаяк тарифи є уніфікованими для всіх співвласників і не можуть бути визначені окремо для позивача. 
Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, рішення від 10.02.2010).
Отже суд, надавши відповідь на основні аргументи сторін, які відноситься до предмету спору, та обґрунтувавши прийняте рішення, не вбачає за необхідне надавати відповідь на кожний детальний аргумент, указаний в заявах по суті справи, які не стосуються предмета спору. 
Щодо відшкодування моральної шкоди
Згідно з положеннями ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. 
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини (ч. 1 ст. 1167 ЦК України)
У постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. 
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 5, 9 постанови Пленуму). 
Відтак, оцінюючи глибину фізичних та душевних страждань позивача внаслідок тривалого порушення його прав відповідачем, ступінь вини відповідача, його відношення до вчиненого, зокрема, тривале ігнорування запитів позивача щодо пояснення обґрунтованості кожної складової тарифу та інших платежів, указаних у виставлених рахунках, ігнорування постанови Одеського апеляційного суду щодо необхідності обрахування заборгованості відповідно до фактичної площі об`єктів нерухомості позивача, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд уважає за необхідне визнати факт заподіяння потерпілому (споживачеві) моральної шкоди та визначити розмір її відшкодування в сумі 5 000 грн.
Саме такий розмір, на думку суду, відповідає фактичним обставинам справи, є справедливим та домірним заподіяній моральній шкоді, не буде містити для відповідача надмірного тягаря та не призведе до безпідставного збагачення потерпілої особи (споживача). 
Означені висновки також підтверджуються численною судовою практикою ЄСПЛ в яких Європейський суд з прав людини констатує порушення норм Конвенції та присуджує стягнення моральної шкоди, покликаючись виключно на факт порушення, презюмуючи настання шкоди навіть без наявності доказів завдання такої. 
Висновки суду
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). 
Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню та зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). 
Відповідно до вимог ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1, 2 ст. 13, ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України).
При оцінці доказів у цивільній справі суд застосовує такий стандарт доказування як «перевага більш вагомих доказів» (баланс ймовірностей), коли висновок про існування cтверджуваної обставини, з урахуванням поданих доказів, видається більш вірогідним (переконливим), аніж протилежний. Натомість, застосування у цій справі надмірного стандарту доказування буде мати ознаку свавільності судового рішення, що може призвести до порушення права на справедливий суд.
Отже, проаналізувавши заяви по суті справи та надані сторонами докази на їх підтвердження у поєднанні із застосованими правовими нормами, враховуючи мотиви, покладені в основу рішення, суд доходить висновку, що позивачем частково доведено перед судом належними та допустимими доказами факт порушення його прав як споживача та власника (користувача) об`єктів нерухомості, що потребує перерахування заборгованості, її частково списання та стягнення заподіяної моральної шкоди.
Іншого перед судом не доведено.
Судові витрати
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України). 
Позивач звільнений від сплати судового збору.
Отже, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог позивача, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір за 1 позовну вимогу майнового характеру щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 60,56 грн, тобто 5 % від 1 211,20 грн необхідних до сплати. 
Оскільки вимоги про перерахування заборгованості також підлягають частковому задоволенню, відтак з відповідача на користь держави необхідно стягнути половину судового збору за 1 позовну вимогу немайнового характеру в розмірі 605,60 грн, тобто половину від 1 211,20 грн необхідних до сплати. 
Також, оскільки вимоги про списання та виключення заборгованості підлягають частковому задоволенню, відтак з відповідача на користь держави необхідно стягнути половину судового збору за 1 позовну вимогу немайнового характеру в розмірі 605,60 грн, тобто половину від 1 211,20 грн необхідних до сплати. 
Отже загальний розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь держави становить 1 271,76 грн. 
Інші судові витрати компенсуються за рахунок держави. 
З урахуванням викладеного, керуючись ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 280-289, 354-355 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:

1. Позов  ОСОБА_1 до ТОВ «Керуюча компанія «Мариніст», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ТОВ «Маячний», ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність надавача послуг, зобов`язання перерахувати заборгованість, частину з якої списати, та стягнення моральної шкоди – задовольнити частково.
2. Визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мариніст»: 
- перерахувати заборгованість ОСОБА_1 за особовим рахунком НОМЕР_1 щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 57,5 кв. м, починаючи нарахування з червня 2025 року виходячи з площі квартири – 57, 5 кв. м за тарифом 24,46 грн за кв. м;
- перерахувати заборгованість ОСОБА_1 за особовим рахунком НОМЕР_1 за паркомісце № 169 за адресою: АДРЕСА_4 , починаючи нарахування з червня 2025 року, виходячи з площі паркомісця – 13,6 кв. м за тарифом 18,21 грн за кв. м;
- перерахувати заборгованість ОСОБА_1 за особовим рахунком НОМЕР_1 за підсобку № 61 за адресою: АДРЕСА_4 , починаючи нарахування з червня 2025 року виходячи з площі приміщення – 7,1 кв. м за тарифом 5,68 грн за кв. м.
3. Списати та виключити з особового рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 заборгованість з «Відшкодування витрат на постачання електроенергії», «Компенсація витрат на освітлення паркінгу», «Відшкодування витрат на холодне постачання», «Опалення м/з», «Розподіл газу».
4. Стягнути з ТОВ «Керуюча компанія «Мариніст» на користь ОСОБА_1 заподіяну моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.
5. В іншій частині позовних вимог – відмовити.
6. Стягнути з ТОВ «Керуюча компанія «Мариніст» на користь держави судовий збір в загальному розмірі 1 271,76 грн.
7. Матеріали цивільної справи № 947/25387/23 повернути до цивільної канцелярії Київського районного суду м. Одеси. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення тексту повного судового рішення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 );
Відповідач: ТОВ «Керуюча компанія «Мариніст» (код ЄДРПОУ № 44402575, місце реєстрації: м. Одеса, пров. Маячний, буд. 7);
Третя особа-1: ТОВ «Маячний» (код ЄДРПОУ № 35242226, місце реєстрації: м. Одеса, пров. Маячний, буд. 7);
Третя особа-2: ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області (код ЄДРПОУ № 40342996, місце реєстрації: м. Одеса, вул. 7-ма Пересипська, буд. 6).

Суддя            К. А. Цирфа