Справа № 298/287/26 
Номер провадження 2/298/95/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2026 року с-ще Великий Березний 

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючої Ротмістренко О.В.,
за участю секретаря судового засідання Каналош М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в приміщенні суду в с-щі Великий Березний цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся в суд з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 320 гривень, судових витрат у розмірі 2 662, 40 грн. та 5 500,00 грн. витрат на правничу допомогу.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 09.02.2022 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІРБІС» (ЄДРПОУ: 42427514) (далі - ТОВ «ФК «ІРБІС», Кредитодавець) та ОСОБА_1 (далі - Відповідач) на умовах строковості, зворотності, платності, передбачених таким договором, укладено Кредитний договір № 18465795 (далі - Кредитний договір, Договір). Як зазначає позивач, первісний кредитор виконав належним чином умови договору. Водночас, як зазначає позивач, відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин – ст.526 та ст.527 Цивільного кодексу України, внаслідок чого, керуючись нормами ст. ст. 530, 1082, 1084 ЦК України, 01.09.2025 між ТОВ «ФК «ІРБІС» (ЄДРПОУ: 42427514) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» (ЄДРПОУ: 39493634) (далі - ТОВ «ФК «ПОЗИКА», «Новий кредитор») відповідно до чинного законодавства України, укладено Договір факторингу №01092025/1 (далі - «Договір факторингу»). Відповідно до Договору факторингу сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «ФК «ПОЗИКА») є обґрунтованою та документально підтвердженою, що становить 14 320 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 4 000 грн.; заборгованість за відсотками становить 10320 грн.; заборгованість за штрафними санкціями та комісіями становить 0 грн.
У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань Відповідача за Кредитним договором позивач звернувся в суд з вказаним позовом, в якому також суд стягнути понесені позивачем судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 2 662,40 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 5 500,00 грн.
Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 06.05.2026 відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
17.04.2026 на адресу суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначає, зокрема, таке. 
Як стверджує відповідач, позивач не надав докази видачі кредиту. Крім того, зауважив про неможливість нарахування позивачем штрафу та пені за Кредитним договором. Також зауважив, що в силу положень Закону України «Про споживче кредитування», а саме – п. 1, 2 ч. 1 ст. 1, ч. 5 ст. 8 вказаного Закону розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої вказаної статті, не може перевищувати 1 %. Крім того, зауважив що згідно з кредитним договором встановлено строк його дії 30 днів, а умовами договору щодо авто пролонгації його дії є несправедливими. Крім того, за твердженнями відповідача, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту переходу права вимоги за договорами факторингу. Також зауважив, що відповідачем не доведено обґрунтованість нарахування відсотків, а з наданих представлених позивачем документів неможливо встановити по яку дату нараховувались відсотки за користування кредитом та за якою ставкою. 
21.04.2026 на адресу суду через підсистему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, у якій позивач, наполягаючи на задоволенні позовних вимог, зазначає, зокрема, таке.
ТОВ «ФК «ІРБІС» виконало всі необхідні вимоги для укладення договору про надання фінансового кредиту № 18465795 від 09.02.2022, у зв`язку з чим 09.02.2022 було перераховано грошові кошти на банківський рахунок відповідача (Клієнта) у розмірі 4000 грн 00 коп., що підтверджується листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» від 21.10.2025, копія якого була додана до позовної заяви та міститься в матеріалах справи. Слід зазначити, що ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» є платіжною установою (платіжним сервісом), яка виступає посередником під час здійснення переказу грошових коштів від первісного кредитора до відповідача. Зокрема, перерахування кредитних коштів здійснюється первісним кредитором через зазначену платіжну платформу шляхом ініціювання переказу грошових коштів на банківський рахунок (платіжну картку) відповідача. 
Крім того, з урахуванням заперечень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, заявив клопотання про поновлення процесуального строку на подання клопотання про витребування доказів, вважаючи підстави для його поновлення поважними та обґрунтованими, оскільки на момент подання позову було надано всі наявні у позивача докази, а додаткові, які дають можливість однозначно встановити факт отримання або неотримання відповідачем кредитних коштів за спірним договором, можуть бути отримані лише шляхом їх витребування судом. Просив витребувати у АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЕНС БАНК» (03150, Україна, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 100, код ЄДРПОУ: 23494714) наступні докази: інформацію чи було емітовано на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) платіжну картку № НОМЕР_2 ; виписку про рух грошових коштів з карткового рахунку, відкритого до платіжної картки № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за період з 09.02.2022-14.02.2022 з відображенням часу зарахування коштів; інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_2 за період з 09.02.2022-14.02.2022; інформацію чи знаходиться номер телефону НОМЕР_3 в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ). Крім того, як зазначив позивач, доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості містить чітке, послідовне та деталізоване відображення порядку нарахування відсотків, що повністю узгоджується з пунктом 3.2 Кредитного договору, а саме: у пільговий період тривалістю 15 календарних днів з 09.02.2022 по 24.02.2022 застосовано відсоткову ставку у розмірі 2,2 % за кожен день користування кредитом, що становить 88,00 грн. у грошовому виразі; у стандартний період тривалістю 75 календарних днів з 25.02.2022 по 10.05.2022 застосовано відсоткову ставку у розмірі 3 % за кожен день користування кредитом, що становить 120,00 грн. у грошовому виразі. Документ сформований в системі «Електронний суд» 21.04.2026 8 Відповідно до наданого розрахунку, заборгованість Відповідача станом на 10.05.2022 становить 14 320,00 грн., з яких 4 000,00 грн. становить заборгованість за тілом кредиту, а 10 320,00 грн. — заборгованість за відсотками. 01.09.2025 згідно з умовами Договору факторингу № 01092025/01 (далі – Договір факторингу), ТОВ «ФК «ІРБІС» (ЄДРПОУ: 42427514) відступлено право вимоги за Кредитним договором № 18465795 від 09.02.2022 на користь ТОВ «ФК «ПОЗИКА» (ЄДРПОУ: 39493634), а відповідно ТОВ «ФК «ПОЗИКА» набуло права вимоги до Відповідача. Долучений до матеріалів справи витяг з Реєстру боржників до договору факторингу № 01092025/01 від 01.09.2025 року, засвідчений уповноваженими особами ТОВ «ФК «ПОЗИКА» та ТОВ «ФК «ІРБІС», а тому наведеним вимогам відповідає, отже є належним доказом у справі. 
Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 06.05.2026 клопотання представника відповідача про витребування доказів задоволено, розгляд справи відкладено на 26.05.2026 на 08 год. 40 хв., витребувано в Акціонерного Товариства «СЕНС БАНК» (03150, Україна, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 100, код ЄДРПОУ: 23494714) запитувану позивачем у відповіді на відзив інформацію. 
27.05.2026 на адресу суду з Акціонерного Товариства «СЕНС БАНК» надійшла витребувана судом інформація. 
В судове засідання, призначене до розгляду на 04.06.2026, представник позивача повторно не з`явився, при цьому надіслав до суду заяву, у якій просив розглядати справи без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
В судове засідання відповідач, будучи повідомленим про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку, повторно не з`явився. Про час та місце повідомлявся у встановленому законом порядку. 
В силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив проводити розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши та дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд встановив таке.
Матеріалами справи підтверджено, що 09.02.2022 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІРБІС» (ЄДРПОУ: 42427514) та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 18465795 на умовах строковості, зворотності, платності, що передбачені вказаним договором, якими зокрема встановлено таке: 3.1. За цим Договором Товариство надає Кредит Клієнту у розмірі 4 000 гривень 00 копійок, з оплатою по процентній ставці, що вираховується в наведеному графіку згідно п. 3.2 цього Договору, а Клієнт зобов`язується повернути Кредит та сплатити передбачені цим Договором проценти у строки та на умовах даного Договору. 3.2. Графік (порядок та умови надання кредиту). За користування кредитом Клієнт зобов`язаний сплатити Товариству стандартну процентну ставку у розмірі 3%. Стандартна процентна ставка застосовується у межах строку, визначеного у п. 4.2. цього Договору та у межах нового стандартного періоду строку кредитування, якщо відбулось продовження строку кредитування за ініціативою Клієнта. При цьому, Клієнт може скористуватись Пільговим періодом та отримати пільгову процентну ставку (знижку) на умовах, визначених в п. п. 3.2.1, 3.2.2. п.3.2. цього Договору. Пільговий період – 15 календарних днів – з 09.02.2022 по 24.02.2022 – пільгова процентна ставка (знижка) 2,2%; Стандартний період – 75 календарних днів – з 25.02.2022 по 10.05.2022 – стандартна процента ставка 3%.
Як убачається, Кредитний договір укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора та підписаний Відповідачем електронним підписом з використанням одноразового цифрового ідентифікатора 863233, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». 
Разом з Кредитним договором відповідачем підписано Додаток №1 до Договору про надання фінансового кредиту № 18465795 від 09.02.2022, в якому Сторони погодили Графік погашення боргу, поданий в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, в якому сторони погодили розмір платежів та їх періодичність. 
Матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» та первісним кредитором укладено договір на переказ коштів від . Відповідно до зазначеного договору на платіжну картку клієнта: 09-02-2022 14:12:33 успішно перераховано кошти на суму 4 000,00 грн., маска картки НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua – 136775544, призначення платежу: Зачисление 4000 грн. на карту НОМЕР_2 . Вказані обставини підтверджуються довідкою ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» від №3152_251021114536 від 21-10-2025.
Згідно з відповіддю, що надійшла з АТ «СЕНС БАНК» на виконання ухвали суду від 06.05.2026, ОСОБА_1 є клієнтом Банку, на його ім`я відкрито запитувану картку, маска якої № НОМЕР_2 , фінансовий номер телефону НОМЕР_3 . Згідно з випискою по картковому рахунку за 09.02.2022 по 09.02.2022 на вказану картку 09.02.2022 о 14 год. 12 хв. зараховано грошові кошти у розмірі 4 000 грн. 
З розрахунку заборгованості за Договором № 18465795 від 20.09.2023, наданого ТОВ «ФК «ІРБІС», вбачається, що за станом на 10.05.2022 заборгованість відповідача перед Товариством не погашена та складає 14 320,00 грн.
Крім того, матеріалами справи підтверджено, що 01.09.2025 між ТОВ «ФК «ІРБІС» (ЄДРПОУ: 42427514) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» (ЄДРПОУ: 39493634), (далі - ТОВ «ФК «ПОЗИКА», «Новий кредитор») відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу №01092025/1 (далі - «Договір факторингу»). Згідно даного Договору факторингу 01.09.2025 відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 18465795 від 09.02.2022. 
Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 01.09.2025 до Договору факторингу №01092025/1 ТОВ «ФК «Позика» набуло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором в загальному розмірі 14 320 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 4 000 грн. заборгованість за відсотками – 10 320 грн. 
Факт передачі прав вимоги за Кредитним договором підтверджується Актом приймання-передачі реєстру прав вимог за Договором факторингу №01092025/01 від 01.09.2025.
Посилаючись на те, що у відповідача перед первісним кредитором станом на день звернення до суду з вказаним позовом заборгованість за Кредитним договором не погашена, а також те, що позивач набув право вимоги за таким Кредитним договором, позивач звернувся в суд з вказаним позовом.
Вирішуючи порушене перед судом питання, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
У частині 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
З правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15 вбачається, що за змістом вказаних вище положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України).
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1 ст. 205 ЦК України). Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін,спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України та частиною 1 статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446/15.
Судом на підставі належних та достовірних доказів встановлено, що між ТОВ «ФК «ІРБІС» та відповідачем укладено Кредитний договір, за умовами якого останньому на умовах строковості, зворотності та платності видано кредит у сумі 4 000 грн.
Відтак ТОВ «ФК «ІРБІС» свої зобов`язання за договором виконало, надавши відповідачу кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором. Натомість відповідач, всупереч умовам договору, свої зобов`язання належним чином не виконав, кредит не повернув, проценти за користування коштами не сплатив.
Доводи відповідача щодо відсутності в матеріалах справи належних доказів отримання ним кредитних коштів суд відхиляє як безпідставні, оскільки вони спростовуються наявними у справі доказами, зокрема, надісланою на виконання ухвали суду про витребування доказів банківською випискою.
Розмір заборгованості з урахуванням триваючих правовідносин між сторонами встановлений при розгляді справи, підтверджується сукупністю наданих доказів, а розрахунок заборгованості проведений з урахуванням погоджених сторонами умов Кредитного договору.
Щодо нарахованих за кредитним договором процентів та заперечень відповідача стосовно порядку їх нарахування з посиланням на пункти 1, 2 частини першої статті 1 та частину п`яту статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», суд зазначає таке.
З аналізу наведених норм права вбачається, що законодавче обмеження розміру процентної ставки на рівні 1 відсотка на день було запроваджено з 2023 року. Водночас, як убачається з матеріалів справи, нарахування процентів за спірним кредитним договором здійснювалося у 2022 році, тобто до набрання чинності відповідними законодавчими змінами.
За таких обставин суд констатує, що підстав для застосування зазначених обмежень до спірних правовідносин немає.
Стосовно тверджень позивача про незаконність нарахування на суму заборгованості штрафних санкцій, пені та комісії суд зауважує, що з аналізу розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачу штрафні санкції та пеня згідно з Кредитним договором не нараховувались.
Оцінюючи доводи відповідача щодо несправедливості автоматичної пролонгації Кредитного договору, суд виходить із того, що така пролонгація була прямо передбачена умовами договору та здійснювалася у порядку, погодженому сторонами під час його укладення, про що свідчать зміст договору та розрахунок заборгованості.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Положеннями ст.514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Позивачем надано докази переходу права вимоги до боржника від первісного кредитора до ТОВ «ФК «ПОЗИКА», що підтверджується належними та допустимими доказами, доданими до позовної заяви. Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «ФК «ПОЗИКА» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов Кредитного договору .
Крім того, за твердженнями відповідача, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту переходу права вимоги за договорами факторингу. 
На час розгляду справи в суді відповідачем не надано жодних даних, які б свідчили про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за Кредитним договором у добровільному порядку.
Отже, суд вважає, що позивачем обґрунтовано позовні вимоги щодо наявності у відповідача перед позивачем заборгованості за Кредитним договором.
Водночас, надаючи оцінку позовним вимогам в частині обґрунтованості суми заборгованості за Кредитним договором, суд зазначає таке.
Під час ухвалення судового рішення суд, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 264 ЦПК України, вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 662 гривень 40 копійок, із застосуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 у зв`язку із подачею позову в електронному вигляді.
Оскільки позовні вимоги в частині стягнення кредитної заборгованості задоволено повністю, з відповідача в користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір за подання позовної заяви. 
Крім того, суд зазначає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Позивач зазначає, що ним понесено витрати на правничу допомогу у сумі 5 500,00 грн., які просить стягнути з відповідача.
На підтвердження витрат на правничу допомогу, понесених в суді, позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги №39493634/03 від 02.01.2026, акт надання послуг на підтвердження факту надання правової допомоги від 16.02.2026, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних БІЛЕЦЬКИМ Б.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ФК «ПОЗИКА» щодо стягнення кредитної заборгованості від 16.02.2026. 
Вирішуючи питання щодо задоволення позову в цій частині позовних вимог суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У постанові від 28.09.2023 у справі №686/31892/19 Верховний Суд зазначив, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Суд констатує, що позивачем не додано документу про надання послуг правничої допомоги за складання позову, де відповідачем у справі є ОСОБА_1 , а також доказів, які б свідчили про оплату таких послуг.
Водночас при визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс-19).
З огляду на те, що суду не надані належні, достатні та достовірні докази щодо підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, у задоволенні вимог позовної заяви про їх стягнення слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 207, 509, 526, 549, 551, 625, 626-629, 633-634, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст. 81, 89, 141, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА» (ЄДРПОУ: 39493634, адреса: 07406, Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1; IBAN: НОМЕР_4 в ПуАТ «КБ «АКОРД БАНК», МФО: 380634) заборгованість за Кредитним договором № 1944287 від 08.12.2024 у розмірі 14 320 (чотирнадцять тисяч триста двадцять) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА» сплачений позивачем судовий збір у сумі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
ПОЗИВАЧ: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНОНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА», код ЄДРПОУ: 39493634, адреса: 07406, Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1.
ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 
Повний текст рішення суду складено 04.06.2026.

Головуюча Ротмістренко О.В