ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 300/4351/25 пров. № А/857/5217/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,
суддя Запотічний І.І.,
суддя Шинкар Т.І.

секретар судового засідання Слободян І.М. 

представник відповідача Булка Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року у справі № 300/4351/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень (головуючий суддя Григорук О.Б., м. Івано-Франківськ, спрощене позовне провадження), -
В С Т А Н О В И В:
20.06.2025 ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась в суд першої інстанції з позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (далі - відповідач), в якому просила:
- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № 008189/2408, № 008190/2408, № 008191/2408, № 008192/2408 від 13.03.2025; 
- стягнути судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що спірними рішеннями відповідач донараховував ОСОБА_1 податкове зобов`язання за платежем: військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування; податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування. 
Підставою для прийняття таких рішень відповідачем стала інформацію, надана компетентним органом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії (далі - Компетентний орган) у порядку, передбаченому Конвенцією між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, згідно з якою позивач отримала дохід від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans протягом 2020-2022 років у сумі 15033,00 доларів США. 
Позивач не погоджувалась зі спірними рішеннями на підставі того, що ДПС України не має повноважень звертатись до компетентного органу зі спеціальним запитом з метою отримання інформації щодо отриманих нею доходів. Крім податкової інформації, яку вважала неналежним доказом, жодних інших доказів, які б підтверджували факт наявності порушень та отримання нею доходу у 2020-2022 роках в розмірі 15033 доларів США відповідач на надав та в акті податкової перевірки не дослідив. 
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.12.2025 в задоволенні позову відмовлено.
Висновки суду першої інстанції зводяться до того, що інформація про доходи позивача, отримана Державною податковою службою України на підставі міжнародного запиту від компетентного органу Великої Британії, є податковою інформацією відповідно до Податкового кодексу України та чинних міжнародних договорів, і її використання є законним та обґрунтованим. Відсутність первинних документів від іноземної компанії не впливає на достовірність отриманих даних, достатнім є факт їх офіційного отримання від компетентного органу іншої держави, що спростовує заперечення позивача та підтверджує законність висновків перевірки.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, покликаючись на порушення норма матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.
Помилковість висновків суду першої інстанції обґрунтовує покликанням на те, що суд першої інстанції не дослідив первинну інформацію, яка надійшла зі Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії до Державної податкової служби України (далі - ДПС), та не вчинив жодних дій щодо її отримання. Водночас, з відповіді ДПС України на адвокатський запит від 27.06.2025 вбачається, що ДПС України в первинному вигляді отримало від компетентного органу лише інформацію про прізвище, ім`я, дату народження та адресу ОСОБА_1 , а також про суму та кількість транзакцій за рік. Позивач вважає, що в даній інформації відсутні відомості про по батькові позивача, а також її РНОКПП, тобто ті ознаки, за якими можна достовірно ідентифікувати особу. Більш того, у даній відповіді вказано, що адресою позивача є Ivano-Frankivsk (м. Івано-Франківськ) з індексом: 76008, проте позивач зареєстрована за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_1 . На цю ж адресу відповідач направляв всі листи щодо перевірки та прийнятих рішень.
Крім того, позивач вважає, що суд першої інстанції не з`ясував чи обмін податковою інформацією про доходи ОСОБА_1 між ДПС та компетентним органом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії відповідає нормам міжнародного права та національного законодавства, що б свідчило про допустимість такої інформації як доказу. Вважає, що Конвенція між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Британії та Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на дохід і на приріст вартості майна, яка набула чинності 11.08.1993 дозволяє обмін податковою інформацією щодо доходів громадян від незалежної професійної діяльності. Під такою діяльністю Конвенція розуміє винятково наукову, літературну, артистичну, художню, освітню чи викладацьку роботу, а також практику лікарів, адвокатів, інженерів, архітекторів, стоматологів і бухгалтерів, однак дана Конвенція не передбачає обмін інформацією щодо доходів платників податків, отриманих внаслідок створення контенту на платформі «OnlyFans». 
Таким чином, позивач переконаний, що ДПС України немає повноважень звертатися до Компетентного органу зі спеціальним запитом з метою отримання інформації щодо доходів ОСОБА_1 , отриманих внаслідок створення контенту на платформі «OnlyFans».
Окремо позивач зазначає, що суд першої інстанції в оскарженому рішенні встановив отримання ОСОБА_1 іноземний доходу, однак позивач переконаний у недоведеності цієї обставини, оскільки відповідач при проведені податкової перевірки, як єдиний доказ, використав саме отриману даним листом інформацію, а інших доказів для підтвердження цієї інформації не збирав та не досліджував.
Насамкінець позивач в апеляційній скарзі зазначає тезу, що суд першої інстанції не дослідив, коли саме (у які дати) нібито були проведені транзакції щодо зарахування коштів на рахунок ОСОБА_1 та суми кожної транзакції за 2020-2022 роки, оскільки це має вагоме значення для перерахунку іноземного доходу відповідно до п.164.4. ст. 164 ПК України. 
Відповідач скористався правом на подачу відзиву, в якому зазначив про незгоду із вимогами апеляційної скарги, просив відмовити ОСОБА_1 у її вимогах та залишити рішення суду першої інстанції без змін. Вважає, що інформація про доходи позивача, отримана Державною податковою службою України на підставі міжнародного запиту від компетентного органу Великої Британії, є податковою інформацією відповідно до Податкового кодексу України та чинних міжнародних договорів, і її використання є законним та обґрунтованим. Відсутність первинних документів від іноземної компанії не впливає на достовірність отриманих даних, достатнім є факт їх офіційного отримання від компетентного органу іншої держави, що спростовує заперечення позивача та підтверджує законність висновків перевірки.
Представник відповідача проти вимог позивача заперечує, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з огляду на наступне.
З матеріалів справи суд з`ясував, що ОСОБА_1 , фізична особа - платник податків (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру.
На підставі пп.191.1.1 п.191.1 ст.191, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.1, пп.78.1.2 п.78.1 ст.78, ст.79, пп.69.351 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями (далі - ПК України), відповідно до наказу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 13.12.2024 року №3750-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )», відповідач провів документальну позапланова невиїзну перевірка діяльності позивача з метою достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2020 по 31.12.2022 року.
За результатами проведеної перевірки відповідач склав акт від 31.01.2025 за №2628/09-19-24-08/ НОМЕР_1 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2020 по 31.12.2022 (далі - акт перевірки). 
У цьому акті зазначено, що підставою для проведення перевірки, у відповідності до ст.72-73 ПК України, є інформація отримана від компетентних органів іноземних держав. Так, ДПС України надіслала до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області лист №27331/7/99-00-24-04-03-07 від 02.10.2024 (вхідний ГУ ДПС №2955/8 від 02.10.2024) про отримання інформації від компетентного органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, у порядку передбаченому Конвенцією між урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на дохід і на приріст вартості майна стосовно одержання доходів фізичними особами резидентами України від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» (далі за текстом в тому числі й британський суб`єкт господарювання) за створення контенту на платформі OnlyFans за 2020-2022 роки.
Згідно отриманої інформації фізична особа ОСОБА_1 протягом 2020-2022 років отримала доходи (грошові перекази) з джерел, за межами України, на загальну суму 15033 дол.США, зокрема: 
- у 2020 році на загальну суму 2240,00 дол. США;
- у 2021 році на загальну суму 8107,00 дол. США;
- у 2022 році на загальну суму 4686,00 дол. США.
Головне управління ДПС в Івано-Франківській області 11.10.2024 направило позивачу запит №12042/6/09-19-24-08 про необхідність надання до контролюючого органу податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2020, 2021, 2022 роки та надання документів, які підтверджують суми отриманих доходів. Разом з тим такий запит залишився без реагування.
Під час здійснення аналізу наявної податкової інформації щодо отримання ОСОБА_1 іноземного доходу, періодом отримання доходу визначено 2020, 2021 та 2022 роки. Оскільки платником дати отримання іноземних доходів документально не підтверджена, в ході перевірки, при перерахуванні у гривні суму доходу, отриманого позивачем застосовано валютний курс Національного банку України, що діяв на 31 грудня відповідного звітного року.
Таким чином, в ході перевірки встановлено, що:
- у 2020 році отримано доходу з джерел за межами України за валютним курсом НБУ станом на 31.12.2020 (28,2746 грн/дол) на суму 63335,10 грн;
- у 2021 році отримано доходу з джерел за межами України за валютним курсом НБУ станом на 31.12.2021 (27,2782 грн/дол) на суму 221144,37 грн;
- у 2022 році отримано доходу з джерел за межами України за валютним курсом НБУ станом на 31.12.2020 (36,5686 грн/дол) на суму 171360,46грн.
За змістом висновків проведеної перевірки у згаданому акті перевірки зафіксовано наступні порушення ПК України:
- пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, пп.170.11.1 п. 170.1 ст.170, п.176.1 ст.176, п.179.1 ст.179 ПК України, - неподання податкових декларацій про майновий стан та доходи за 2020, 2021, 2022 роки;
- пп.163.1.3 п.163.1 ст.163, пп.168.2.1 п.168.2, ст.168, пп.164.2.20 п.164.2 ст.164, пп.170.11.1 п.170.11 ст.170, з урахуванням п.167.1 ст.167 ПК України - заниження суми податку на доходи фізичних осіб всього на суму 82051,19 грн, в тому числі за 2020 рік - на суму 11400,32 грн, за 2021 рік - на суму 39805,99 грн, за 2022 рік - на суму 30844, 88 грн.;
- пп.1.2, пп.1.3 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, заниження суми військового збору всього на суму 6837,61 грн., в тому числі за 2020 рік на суму 950,03грн, за 2021 рік на суму 3317,17 грн., за 2022 рік - на суму 2570,41 грн.
- пп.73.3.3 п.73.3 ст.73 ПК України в частині ненадання відповіді на запит про надання інформації.
Акт перевірки відповідач надіслав позивачу за його адресою. У відповідь, представник позивача надіслав відповідачу заперечення на акт, які тим розглянуті, що підтверджується відповіддю на заперечення від 06.03.2025.
На підставі висновків акту перевірки та висновків відображених у ньому відповідач прийняв :
- податкове повідомлення-рішення форми «Р» №008189/2408 від 13.03.2025 про нарахування позивачу грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в розмірі 102 563,99 грн. (основний платіж - 82 051,19 грн, штрафна санкція - 20512,80 грн);
- податкове повідомлення-рішення форми «Р» №008190/2408 від 13.03.2025 про нарахування грошового зобов`язання з військового збору в розмірі 8547,01 грн (основний платіж 6 837,61 грн, штрафна санкція 1 709,40 грн);
- податкове повідомлення-рішення форми «ПС» №008191/2408 від 13.03.2025 про застосування штрафної санкції у розмірі 1020,00 грн;
- податкове повідомлення-рішення форма «ПС» №008191/2408 від 13.03.2025 про застосування штрафної санкції у розмірі 8 000,00 грн.
Вважаючи, що податкову перевірку проведено з порушенням вимог Податкового кодексу України, а податкові повідомлення-рішення від 13.03.2025 №008189/2408, №008190/2408, №008191/2408, №008192/2408 є протиправними позивач звернувся в суд з позовом.
Перевіряючи правильність висновків суду першої інстанції апеляційний суд зазначає наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.
Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
Нормами статті 79 ПК України визначені особливості проведення документальної невиїзної перевірки.
Відповідно до пункту 79.1 статті 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Згідно з пунктом 79.2 статті 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Нормами пункту 78.4 статті 78 ПК України встановлено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Пунктом 78.1 статті 78 ПК України встановлені підстави для проведення документальних позапланових перевірок, серед яких наявні такі підстави, як:
- отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (підпункт 78.1.1);
- платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звітність для податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу, якщо їх подання передбачено законом (підпункт 78.1.2).
Правовідносини, які пов`язані із оподаткуванням доходів фізичних осіб податком на доходи, врегульовані розділом IV Податкового кодексу України, який містить, зокрема, такі положення:
- платниками податку є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи (п.162.1.1, п.162.1, ст.162);
- об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України (п.163.1 ст.163);
- базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду (п. 164.1. ст.164);
- загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу (п.164.1.3).
Пунктом 164.2 ст.164 ПК України визначаються види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.
В акті перевірки дохід від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans податковий орган відносить до категорій доходів, які зазначені в п. 164.2 ст. 164 ПК України.
При визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так і негрошовій формах (п.164.3).
Відповідно до пп.168.2.1 п.168.2 ст.168 ПК України платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.
Згідно п.164.4 ст.164 ПК України під час нарахування (отримання) доходів, отриманих у вигляді валютних цінностей або інших активів (вартість яких виражена в іноземній валюті або міжнародних розрахункових одиницях), такі доходи перераховуються у гривні за валютним курсом Національного банку України, що діє на момент нарахування (отримання) таких доходів.
Наведені положення Податкового кодексу України відносять отримані фізичною особою іноземні доходи, тобто доходи отримані з джерел за межами України, до об`єкту оподаткування податком на доходи фізичних осіб, які одночасно згідно з пп. 1.2 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК є також і об`єктом оподаткування військовим збором.
Позивач як в позовній заяві так і в апеляційній скарзі зазначає про недоведеність факту отримання нею доходу від згаданого вище британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans.
Враховуючи, що позивач заперечує сам факт отримання протягом 2022 року доходу від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd», відтак отримання позивачем такого доходу є предметом доказування у даній справі.
Колегія суддів зауважує, що застосуванню норм матеріального права передує встановлення обставин у справі, підтвердження їх відповідними доказами. Тобто, застосування судом норм матеріального права повинно вирішити спір, який виник між сторонами у конкретних правовідносинах, які мають бути встановлені судами на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі.
Відомості про обставини справи, на підставі яких суд приймає відповідне рішення по суті, повинні бути достовірними, тобто відповідність доказу об`єктивній дійсності є його безсумнівність, яка обумовлена зібраними матеріалами справи; достатніми, що відображається в наявності такої системи належних, допустимих, достовірних доказів, які отримані в результаті всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, пов`язаних з предметом справи та всієї сукупності зібраних у ній доказів і яка достовірно встановлює всі обставини справи; належними, тобто властивість доказу, яка характеризує зв`язок відомостей і які становлять його зміст з обставинами, які підлягають доказуванню; допустимими, тобто відповідними процесуальній формі їх одержання, єдиною загальною вимогою недопустимості доказів є виявлення порушень закону при їх збиранні.
При цьому обов`язок суду встановити дійсні обставини справи при розгляді адміністративного позову безвідносно до позиції сторін випливає з офіційного з`ясування всіх обставин справи як принципу адміністративного судочинства, закріпленого нормами статті 2 та частини четвертої статті 9 КАС України, відповідно до змісту якого суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі - щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Тобто, цей принцип зобов`язує суд до активної ролі в судовому процесі для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.
Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку рішення суб`єкта владних повноважень щодо відповідності визначеним ч.2 ст.2 КАС України критеріям, вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст. 90 КАС України).
Як уже згадувалось раніше позиція відповідача про отримання позивачем доходу від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd@ за створення контенту на платформі OnlyFans.» грунтується на інформації компетентного органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, яка була надана в порядку обміну податковою інформацією відповідно до Конвенції між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії. 
Податковий орган не надав суду такого листа для ознайомлення, однак такий, з відповідними додатками, отриманий на запит представника позивача.
Дослідивши наданий відповідачем лист компетентного органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії від 02.09.2024 реєстраційний номер S003703 та його засвічений переклад на українську мову із додатком №1 та №2, колегія суддів встановила, що до цього листа по кожному року були додані два файли в форматі txt, в яких в першому міститься бізнес-інформація про рахунки користувачів платформи OnlyFans громадян України (додаток №1), а в другому - інформація про транзакції стосовно рахунків таких користувачів. Так, згадані файли містять:
- ідентифікатор 65448015, за яким на платформі зареєстровано акаунт на ім`я фізичної особи Svitlana Pihulevska, з місцем проживання: Ivano-Frankivsk;
- найменування користувача (Natalie_x), яке використовується на платформи OnlyFans щодо акаунту та адреси електронної пошти, за якими зареєстровано вказаний акаунт та ін.
У додатку №2 до листа компетентного органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії від 02.09.2024 реєстраційний номер S00370 міститься інформація про загальну кількість транзакцій за 2020-2022 рік щодо акаунту користувача платформи OnlyFans, який має ідентифікатор 65448015, та вартість таких транзакцій в доларах США, а саме: 6 транзакцій на суму 2240 долара США; 25 транзакцій на суму 8107 долара США, 9 транзакцій на суму 4686 долара США.
Також в цьому додатку вказано про відсутність утримань податків з сум виплат.
Отже, у додатку №2 зазначена лише кількість таких транзакцій по акаунтам та загальна вартість таких транзакцій в доларах США, без зазначення дат та сум кожної із 6 таких транзакцій.
Дослідивши всі вищезазначені документи в сукупності, колегія суддів встановила відсутність відомостей щодо дат отримання доходу за усі 40 транзакцій у період з 2020-2022 роки, а письмова відповідь компетентного органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, на яку контролюючій орган послався в акті перевірки як на доказ такого факту, таким доказом бути не може, оскільки не містить в собі необхідної сукупності даних, на підставі яких було б можливо встановити такий факт.
При цьому абзацом четвертим підрозділу 1 розділу I Методичних рекомендацій щодо оформлення матеріалів документальних перевірок, затверджених наказом Державної податкової служба України від 25.02.2021 №244 визначено, що акт (довідка) перевірки (разом із додатками) має містити вичерпну інформацію щодо відпрацювання конкретних ризиків у діяльності платника податків із посиланням на фактично перевірені відповідні документи бухгалтерського обліку, первинні документи тощо за відповідний звітний період.
Тобто в порушення Методичних рекомендацій щодо оформлення матеріалів документальних перевірок, затверджених наказом Державної податкової служба України від 25.02.2021 №244, при проведенні документальної перевірки відповідачем не було використано жодного відповідного первинного документа.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що контролюючий орган визначив дохід позивача виходячи лише з інформації, наданої листом ДПС України 27331/7/99-00-24-04-03-07 від 02.10.2024, відомості з якого він визнав достатніми для висновку про отримання позивачем доходів від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» у 2020-2022 роках. 
Наведені документи, на думку колегії суддів, не містять достатніх доказів на підтвердження факту отримання позивачем у 2020-2022 роках доходів від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» в загальній сумі 15033 доларів США. Не містять згадані документи і доказів яким чином відповідача ідентифікував позивача, як отримувача доходу, в силу того, що згадані вище додатки компетентного органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії не містять інформації щодо податкового номера позивача, чи іншої інформації, яка беззаперечно могла б надати можливість підтвердити особу позивача як отримувача доходу від британського суб`єкта господарювання.
Слід також зазначити, що лист Державної податкової служби України не є первинним документом в розумінні норм ПК України, а є засобом листування між ДПСУ та Головним управлінням ДПС у Львівській області.
Окрім інформації з листа ДПСУ, акт документальної позапланової перевірки не містить посилань на документи про фінансово-господарську діяльність позивача, отримані нею доходи і видатки, чи іншу інформацію, що може слугувати підставою до обчислення податків, зборів, платежів, та з якої б достовірно вбачалося порушення позивачем вимог податкового законодавства (виписки банку, договори про надання послуг тощо).
Тому, висновок в акті документальної позапланової перевірки про те, що позивач створювала контент на платформі OnlyFans впродовж 2020-2022 років, внаслідок чого отримувала доходи, які підлягають оподаткуванню - не ґрунтується на належних, достовірних та достатніх доказах.
Відповідач не вживав жодних заходів щодо встановлення факту отримання позивачем доходів інших, ніж наведені в п. 179.2 ст. 179 ПК України, у тому числі від британського суб`єкта господарювання «Fenix lnternational Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans.
Документів, які б дали суду можливість достеменно встановити факт здійснення британським суб`єктом господарювання «Fenix International Ltd» 40 транзакцій у період з 2020-2022 роки за результатом яких позивач набула право власності або контроль над коштами в загальній сумі 15033 доларів США, суду не надано, і в акті перевірки посилання на такі документи відсутні.
Судом апеляційної інстанції враховано, що факт отримання доходу - це момент, коли платник податків набуває право власності або контроль над коштами чи іншими активами.
Оскільки в рамках даного спору мова йде про дохід, який протягом 2020-2022 років був виплачений позивачу, як резиденту України, в доларах США британським суб`єктом господарювання «Fenix International Ltd» на загальну суму 15033 доларів США, то для підтвердження факту отримання позивачем такого доходу суду необхідно встановити, а відповідачу - довести всі факти здійснення таких платежів (транзакцій).
Встановлення таких фактів можливо на підставі сукупності первинних документів, що відображають суть операції, дату, суму та спосіб платіжу (банківській платіж, готівковий розрахунок, або використання таких альтернативних спосіб оплати, як розрахунок крипто валютою, оплата на електронний гаманець, тощо). Такими первинними документами можуть бути, зокрема, виписки з банківських рахунків платника коштів та їх отримувача, виписка з електронного гаманця, документи про виплату готівки, договори тощо.
Як вже зазначалося, документів, які б дали суду можливість достеменно встановити факт здійснення британським суб`єктом господарювання «Fenix International Ltd» транзакцій, за результатом яких позивач набула право власності або контроль над коштами в загальній сумі 15033 доларів США, суду не надано та в акті перевірки посилання на такі документи відсутні.
Крім того, відповідачем також не надано і доказів створення позивачем контенту на платформі «OnlyFans», як обставини, яка зумовлює можливість отримання позивачем доходу від власника такої платформи.
Не надано також суду і належних доказів того, що саме позивач була зареєстрована на платформі «OnlyFans», як особа, яка розміщує на цій платформі власний контент з метою отримання доходу, адже як слушно зауважив суд першої інстанції відповідно до Умов обслуговування на цій платформі для створення аккаунту автора на цій платформі обов`язкова потрібна верифікація особи (фото особи з власним паспорт/ID карткою).
Колегія суддів зазначає, що отримання відповідачем від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» як доказів здійснення на користь позивача платежів (транзакцій) на загальну суму 15 033 доларів США, так і доказів створення позивачем контенту на платформі «OnlyFans», є можливим в рамках Конвенції між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна, а також в рамках Конвенції про взаємну адміністративну допомогу в податкових справах.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що в ході розгляду даної справи відповідачем не доведено належними доказами факту отримання позивачем у 2020-2022 році доходу від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» на загальну суму 15033,00 доларів США.
Також колегія суддів зазначає, що визначивши суму доходу позивача за 2022-2022 роки відповідач неправомірно застосував офіційний курс валют НБУ на останній календарний день 2022 року, оскільки це прямо суперечить п.164.4 ст.164 ПК України, згідно якого доходи, отримані у вигляді валютних цінностей перераховуються у гривні за валютним курсом Національного банку України, що діє на момент нарахування (отримання) таких доходів, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.
Відповідно до ч. 1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами і перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів суду апеляційної інстанції керується ст.322 КАС України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення у справі «Серявін та інші проти України»).
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та норми права, суд приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги спростовують правильність висновків суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, а тому наявні підстав для задоволення апеляційної скарги позивача.
Оскільки суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та прийняв судове рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу, скасувавши оскаржене рішення та прийнявши нове.
За правилами ч.6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно ч.1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За подання позовної заяви та апеляційної скарги позивач сплатив судовий збір на загальну суму 3 028 гривень. Разом з тим, стягненню з відповідача підлягає судовий збір на загальну 2 664,64 гривень, оскільки апеляційна скарга була подана через систему «Електронний суд», а відповідно, за правилами ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Надміру сплачений судовий збір на суму 363,36 гривень підлягає поверненню у порядку визначеному ст. 7 Закону України «Про судовий збір». 
Керуючись ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року у справі № 300/4351/25 скасувати.
Прийняти нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області задовольнити:
- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №008189/2408, №008190/2408, №008191/2408, №008192/2408 від 13.03.2025. 
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (ЄДРПОУ 43968084) за рахунок його бюджетних асигнувань сплачений судовий збір в розмірі 2664 (дві тисячі шістсот шістдесят чотири) гривні 64 копійки.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. І. Запотічний 	
 	 	Т. І. Шинкар  	
Повне судове рішення складено 18.06.2026.