ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 689/285/26
Провадження № 33/820/441/26
Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Плюти В.С., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Стороженка Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Хмельницькому, клопотання захисника Стороженка Ю.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу захисника Стороженка Ю.В., подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 05 березня 2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 172-20 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою    ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
За постановою суду військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_1 13.02.2025 року о 08 год. 45 хв. з`явився на території військової частини НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду.
Цим порушив статті 9, 11,12, 13, 16, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до яких військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю та гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби; кожен військовослужбовець повинен утримуватись від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).
Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Стороженко Ю.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження в справі закрити у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
Апелянт стверджує, що ОСОБА_1 про розгляд справи сповіщено не було, в матеріалах справи наявне повідомлення про розгляд справи, адресоване військовій частині, в якій проходить військову службу скаржник, доказів надсилання цього повідомлення в матеріалах справи немає. Сторона захисту вказує, що на час розгляду справи ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «ХОЗзНПД» ХОР, копію постанови суду не отримав. Таке порушення призвело до того, що постанову було направлено до примусового виконання та з ОСОБА_1 стягується штраф у подвійному розмірі.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , та його захисника Стороженка Ю.В., на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи клопотання та апеляційної скарги, вважаю, що клопотання захисника Стороженка Ю.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження слід задовольнити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, з таких підстав.
Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подана, після закінчення цього строку повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявила клопотання про поновлення цього строку, а також у поновлені строку відмовлено.
Оскільки матеріали справи не містять доказів підтвердження отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови, направленої 06.03.2026, тому вважаю, що строк на апеляційне оскарження був пропущений з поважних причин і він підлягає поновленню.
Положеннями частини 7 статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно з вимогами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.
Під час апеляційного розгляду оскаржуваної постанови, апелянтом, в апеляційній скарзі, не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП України.
З матеріалів справи вбачається, що факт вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, підтверджується наявними у справі доказами (протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду військовослужбовців на стан алкогольного сп`яніння від 13.02.2026 №38, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 13.02.2026, які суд першої інстанції оцінив у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Диспозиція ч.1 ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Згідно з приписами ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, за якою складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачена відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
З 24.02.2022 відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан, який, в подальшому, був продовжений.
Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань було оголошено проведення в Україні загальної мобілізації.
За змістом ч.1 ст.1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Фактичні обставини справи, кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч.3 ст. 172-20 КУпАП та накладене стягнення захисник, в апеляційні скарзі, не оскаржує, тому апеляційним судом, в цій частині, постанова суду не перевіряється.
Доводи апелянта про те, що  ОСОБА_1  не знав про розгляд справи через направлення повісток на адресу військової частини, не спростовують законності та обґрунтованості самого рішення суду про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення. Направлення судових повідомлень військовослужбовцям за місцем їхньої служби (дислокації військової частини) є належним способом інформування у розумінні специфіки проходження військової служби.
Щодо тверджень апелянта про неотримання копії постанови суду та подальше звернення її до примусового виконання і стягнення з ОСОБА_1 подвоєння штрафу державним виконавцем, у порядку ст. 308 КУпАП, то апеляційний суд зазначає таке.
Порядок виконання постанови про накладення штрафу та процедура примусового стягнення (включаючи правомірність подвоєння штрафу органами Державної виконавчої служби) врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» та Розділом V КУпАП.
Питання щодо неотримання копії постанови для добровільної сплати, неотримання постанови про відкриття виконавчого провадження або незгоди з діями (бездіяльністю) державного виконавця щодо подвоєння розміру штрафу є предметом самостійного оскарження в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», та не можуть бути підставою для скасування чи зміни по суті законної постанови суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Оскільки в апеляційній скарзі не наведено доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, а накладене стягнення відповідає вимогам закону та накладено в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, підстав для скасування чи зміни постанови місцевого суду немає.
Істотних порушень норм матеріального чи процесуального права, які б могли бути підставою для скасування або зміни постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду, не встановлено.
За таких обставин постанова судді Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 05.03. 2026 є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а :

Задовольнити клопотання захисника Стороженка Ю.В.
Поновити захиснику Стороженку Ю.В. строк на апеляційне оскарження постанови Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 05 березня 2026 стосовно ОСОБА_1 .
Постанову Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 05 березня 2026 стосовно  ОСОБА_1  залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Стороженка Ю.В. – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду    Кулеша Л.М.