Справа №: 240/25590/25
Провадження № 2-а/272/7/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2026 року 

Андрушівський районний суд Житомирської області у складі:
головуючої - судді Чуб І.А.,
секретаря судових засідань – Хитоніній М.С.,
за участю: представника позивача – Шелепи С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Андрушівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції України в Житомирській області про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив визнати дії інспектора Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області, щодо зупинки транспортного засобу ВАЗ 21063 державний номерний знак НОМЕР_1 протиправними. Визнати недопустимими всі докази, а саме: всі адміністративні матеріали, складені працівниками поліції, щодо нього ОСОБА_1 , в тому числі відео з портативного відео- реєстратора поліцейського №857503 та авто № 0951 від 23.10.2025 року. Скасувати постанову інспектора Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області серія ЕНА № 5997796 від 23 жовтня 2025 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП та стягнути з відповідача на його користь сплачений ним судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. В обгрунтування вимог зазначає, що 23.10.2025 року він, ОСОБА_1 , рухався автомобілем ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 в с. Малі Мошківці та був зупинений інспектором поліції Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області в районі, будинку №2 по вул. Шевченка. На його запитання про причину зупинки інспектор повідомив про нібито якесь відпрацювання, перевірка документів. Жодних підтверджуючих документів щодо так вказаного відпрацювання йому не надав. В подальшому почав виявляти надумані правопорушення та почав складати адміністартивні матеріали про порушення ним правил дорожнього руху України. Таким чином, постановою інспектора Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області серія ЕНА № 5997796 від 23 жовтня 2025 року його ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що 23.10.2025 року о 10 год. 37 хв. , керував транспортним засобом ВАЗ 21063 номерний знак НОМЕР_1 , в с. Малі Мошківці по вул. Шевченка, 2, без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, чим порушив п. 2.1.г. правил дорожнього руху України. Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною. В порушення вимог ст.251 КУпАП, інспектор не надав жодного об`єктивного та законного, належного та допустимого доказу в підтвердження причини, яка б стала законною підставою для зупинки транспортного засобу та пред`явлення документів, як того вимагає ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», та в подальшому винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Отже, він не погоджується із зазначеним рішенням інспектора, бо вважає себе невинним, постанову серія ЕНА № 5997796 від 23 жовтня 2025 року необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
Представник позивача в судовому засіданні просив визнати дії інспектора щодо зупинки транспортного засобу протиправними та недопустимими всі докази у справі та скасувати постанову серія ЕНА № 5997796 від 23 жовтня 2025 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Пояснивши, що 23.10.2025 року підставою зупинки ОСОБА_1 було відпрацювання Андрушівського району. До позивача працівниками поліції було застосовано превентивні заходи, а саме: було обмежено рух автомобіля. Відповідно до ст.35 ЗУ "Про національну поліцію" не має такої підстави для зупинки, як відпрацювання району. Вважав дії працівників поліції протиправними, а докази здобуті в результаті неправомірної зупинки транспортного засобу недопустимими. Також зазначив, що на момент керування ОСОБА_1 транспортним засобом у нього не було чинного поліса страхування, проте поліс страхування надається лише в разі порушення ПДР або скоєння ДТП, що в даному випадку не було. З відзивом на позов не погоджується. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 
Відповідач Головне управління національної поліції України в Житомирській області направив до суду відзив на позовну заяву, в якому представник зазначив, що вважають, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необгрунтованими. Зазначив, що відповідно до п. 2.1 ґ Правил, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат ''Зелена картка" (на електронному або паперовому носіях), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка". У зв`язку з порушенням вищевказаних норм, інспектором СРПП Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області лейтенантом поліції Павлюком Андрієм Миколайовичем винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень. Отже, водій при керуванні автомобілем (т\з) зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України. В даному випадку позивач порушив ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. Отже, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 5997796 від 23.10.2025 винесена у зв`язку із порушенням позивачем Правил дорожнього руху України та цей факт підтверджується матеріалами справи. За таких обставин, приймаючи до уваги, те що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо- транспортних пригод та їх наслідків, доказів неправомірного притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду надано не було. Тому доказом встановлення вини позивача у порушенні Правил дорожнього руху являється винесена у встановленому законом порядку постанова по справі про адміністративне правопорушення та відео-докази, що додаються до відзиву. Вказані відеозаписи здійснені на підставі ч. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст. 251 КУпАП. є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення. Водночас за правовою характеристикою, правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП вважається закінченим з моменту допущенного проступку. Не мають значення наступні дії та виправдання порушника. Поліцейський чітко сформулював кваліфікуючу ознаку проступку. Позивач був повідомлений про час та місце розгляду справи, йому були роз`яснені його права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Позивачу роз`яснено строки сплати штрафу, порядок оскарження постанови та порядок примусового виконання постанови про стягнення штрафу. Позивач відповідно до ст. 268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу. Тому, позивач жодним чином не був обмежений у своїх правах та обов`язках. Будь-яких клопотань під час розгляду справи ОСОБА_1 , не заявляв. Твердження позивача на неправомірні дії з боку поліцейського, допущені під час складання спірної постанови, є необгрунтованими, оскільки будь-яких доказів наявності таких дій суду не надано. Просив, розгляд справи, здійснювати без участі представника відповідача ГУНП в Житомирській області та просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, проаналізувавши всі докази їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.7 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Пункт 1 статті 247 КУпАП визначає обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності наявність події і складу адміністративного правопорушення, а наявність такої події доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до вимог ч.2 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Частиною 4 ст.283 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.
Згідно з вимогами ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з вимогами ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.
Згідно із вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Підвідомчість справ про адміністративні правопорушення органам Національної поліції визначена ст.222 КУпАП. До підвідомчості вказаного суб`єкта віднесенно і розгляд справ про порушення правил дорожнього руху, в т.ч. і передбачених 126 ч.1 КУпАП. Згідно ч.2 ст.222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національноїх поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення регулюється розділом 4 КУпАП.
Судом встановлено, що постановою серії ЕНА № 5997796 від 23.10.2025 винесеної інспектором Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області лейтенантом поліції Павлюком Андрієм Миколайовичем, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн. Згідно постанови, 23.10.2025 року о 10.37 год. ОСОБА_1 в с.Малі Мошківці по вул. Шевченка, 2, керував автомобілем ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 без чинного страхового поліса обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ або без чинного внутрішнього електронного договору обов"язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, чим порушив в.2.1ґ ПДР та скоїв адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст.126 КУпАП.
Відповідно до ст. 126 ч.1 КУпАП відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").
Дослідивши відеозапис, який було надано відповідачем, судом встановлено, що 23.10.2025 року біля 10.37 год. було зафіксовано рух транспортного засібу ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 та його зупинка працівниками поліції. Причиною зупинки поліцейські повідомили, що йде відпрацювання Андрушівського району. На вимогу поліцейського пред`явити посвідчення водія та реєстраційні документи на автомобіль водій надав вказані документи. В подальшому працівниками поліції було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння у водія та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. На що водій погодився, пройшов огляд на Драгер та результат становив 0,98%. Після встановлення стану алкогольного сп"яніння водію було роз"яснено його права та повідомлено про складення протоколу за ст.130 ч.1 КУпАП. Після чого, водію було запропоновано надати чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та водій повідомив, що у нього відсутній вказаний поліс. Тоді інспектор поліції роз`яснив водію,що відносно нього буде винесено постанову за ст. 126 ч.1 КУпАП за керування без полісу страхування з накладенням штрафу в сумі 425 грн.. Водію ОСОБА_1 було роз`яснено суть правопорушення, роз`яснені права передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. В ході спілкування з поліцейськими водій не висловлював заперечень щодо винесення постанови за керування транспортним засобом без чинного страхового поліса, клопотань не заявляв. 
Виходячи з викладеного, судом встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови суттєвих порушень з боку відповідача щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та оформлення постанови, які б могли бути підставою для скасування постанови, не встановлено, інспектором вчинені всі необхідні дії, які передбачені нормами КУпАП та Закону України «Про національну поліцію» при виявленні адміністративного правопорушення та притягнення особи до відповідальності, що вбачається на наданого відповідачем відеозапису та змісту оскаржуваної постанови. Навпаки, в ході дослідження відеозапису з бодікамери судом встановлено, що при складанні відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП водію пред`явлено вимогу про надання чинного страхового поліса, який у нього був відсутній. Тобто інспектор в межах своїх повноважень після виявлення вчинення водієм правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та складенні відповідного протоколу перевірив наявність у водія чинного страхового поліса, та виявивши його відсутність з дотриманням порядку визначеного КУпАП виніс відносно водія ОСОБА_1 постанову за ст.126 ч.1 КУпАП, якою наклав стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.. 
Верховний Суд в постанові від 25.09.2019 у справі №127/19283/17 дійшов висновку, що притягнення особи до відповідальності та накладення стягнення за ст.126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами) є обґрунтованим, навіть коли факт невиконання вимог ПДР не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
Крім того, право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у п.2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. На вимогу поліцейського, зокрема на місці здійснення спеціального поліцейського контролю водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та чинний страховий поліс, оскільки жодною нормою законодавства не надано право водію відмовитися від виконання згаданих обов`язків, в тому числі з підстав безпідставної зупинки його транспортного засобу. За загальним правилом водій має спочатку виконати відповідні вимоги, а потім не позбавлений права оскаржити дії працівника поліції.
З відеозапису також вбачається, що під час розгляду справи позивачу було роз`яснено права, передбачені чинним законодавством України та будь - яких клопотань позивачем не було заявлено.
Доводи представника позивача про незаконність зупинки транспортного засобу, внаслідок чого відсутність підстав для перевірки чинного страхового полісу та недопустимість доказів спростовуються дослідженими в ході судового розгляду відеодоказами, так як на відео зафіксовано, що відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, що в подальшому було підставою для перевірки чинного страхового полісу та винесення оскаржуваної постанови. 
Інші доводи представника позивача не спростовують викладеного та спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.
Позивач у відповідності до положень ч.1 ст.77 КАС України не надав суду жодних належних доказів, які б підтверджували обґрунтованість його позовних вимог та спростовували б правомірність оскаржуваної постанови.
Згідно із ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, наведені позивачем доводи не спростовують факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, та не можуть бути тими обставинами, що звільняють його від відповідальності.
Враховуючи наведене, суд доходить до висновку, що оспорювана позивачем постанова винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто прийнята з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, підстав для її скасування немає, а тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на те, що позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог, судові витрати, понесені ним під час розгляду справи, не підлягають відшкодуванню.
Керуючись ст. ст. 5, 6, 8, 9, 20 ч.1, 73-77, 79, 139, 242, 243, 246, 250, 286, 295 КАС України, суд

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції України в Житомирській області про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Андрушівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ГУ НП у Житомирській області, ЄДРПОУ 40108625, адреса розташування: 10008, м.Житомир, вул. Старий Бульвар, 5/37.

Повне судове рішення складено 22.06.2026 року.

Суддя:	І. А. Чуб