Справа № 595/372/26
Провадження № 2-о/595/37/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2026 

Бучацький районний суд Тернопільської області
у складі: головуючого судді Тхорик І.І.
з участю секретаря судового засідання Єдинак Л.С.
заявника ОСОБА_1 
представника заявника, адвоката Сверлик О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бучач цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,-
ВСТАНОВИВ:
Заявник ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник – адвокат Сверлик О.В., звернулася в суд із заявою, в якій просить встановити факт належності їй трудової книжки НОМЕР_1 , виданої 01.09.1981 Бучацькою районною інформаційно-обчислювальною станцією статистики та архівних довідок, виданих архівним відділом Чортківської РВА Тернопільської області від 30.12.2025 за № 1582/03-01, № 1583/03-01, № 1584/03-01, № 1586/03-01, на ім`я ОСОБА_2 . В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Душанбе Таджикистан. З 07.02.1987 по 26.03.2003 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 . З 19.10.2002 по даний час вона постійно проживає в м. Бучач. У зв`язку із досягненням пенсійного віку вона звернулася до відділу обслуговування громадян № 3 (сервісний центр) м. Бучач із заявою про призначення їй пенсії за віком, однак, зважаючи на розбіжності у поданих нею документах, ГУ ПФ України в Дніпропетровській області їй було відмовлено. Так, у її трудовій книжці на титульній сторінці виправлено її прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ». Оскільки дане виправлення не завірено належним чином, Пенсійний фонд не може зарахувати періоди роботи згідно записів у ній до її страхового стажу. Архівні довідки також не прийняті до уваги, оскільки зазначені у них відомості стосуються ОСОБА_6 не ОСОБА_1 . Відповідно до її свідоцтва про народження її прізвище значиться, як « ОСОБА_4 ». Згідно відмітки у її паспорті, 07.02.1987 вона одружилася з ОСОБА_3 , 1964 р.н. Через вказані вище розбіжності вона змушена звернутися до суду, оскільки встановити факт належності правовстановлюючих документів у позасудовому порядку неможливо. Зважаючи на викладене, просить заявлені вимоги задовольнити. 
Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 24 березня 2026 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду. 
03 квітня 2026 року через систему «Електронний суд» представником заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подано до суду відзив на заяву, в якому просить суд залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду. Відзив мотивує тим, що ГУ ПФУ в Тернопільській області вважає вимоги заявника по справі безпідставними з огляду на те, що у заяві про встановлення факту не подано достатньо доказів на підтвердження того, що трудова книжка серії НОМЕР_1 від 01.09.1981 та архівні довідки № № 1582/03-01, 1583/03-01, 1584/03-01, 1586/03-01 від 30.12.2025, належать заявниці. Зауважує, що архівна довідка не є правовстановлюючим документом, таким є трудова книжка, яка є основним документом про трудову діяльність працівника. Звертає увагу, що із заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення факту необхідне їй для подальшого звернення до органів Пенсійного фонду України для призначення пенсії, отже, встановлення даного факту пов`язане з вирішенням спору про право, а саме права на пенсію.
09 квітня 2026 року на адресу суду від представника заявника ОСОБА_1 , адвоката Сверлик О.В., на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій вона просить вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту належності їй зазначених у заяві правовстановлюючих документів, задовольнити у повному обсязі. Відповідь на відзив мотивує тим, що з наведеними у відзиві аргументами сторона заявниці не погоджується, вважає, що такі не можуть слугувати підставою для залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду. Встановлення факту належності заявниці по справі трудової книжки та архівних довідок необхідне їй для подальшого оформлення пенсійної виплати. Оскільки зробити це в позасудовому порядку неможливо, то заявниця звернулася з відповідною заявою до суду. Від встановлення факту належності заявниці трудової книжки та архівних довідок, у яких невірно вказано її прізвище, залежить лише виникнення у неї права на призначення їй пенсії за віком на підставі зазначених документів. Тобто, іде мова не про спір про право, а про породження такого права. Саме по собі посилання заінтересованої особи на існування між нею та заявницею по справі спору про право не може беззаперечно свідчити про наявність такого спору і бути підставою для застосування наслідків, передбачених ч.6 ст.294 ЦПК України. Відповідно до ст.62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.26 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12 серпня 1993 року № 637, у судовому порядку встановлюється факт належності особі документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові та прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження. Згідно з вказаним вище Порядком, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки з наказів, особові рахунки та інші документи, видані за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, які містять відомості про періоди роботи. З наведеного слідує, що і трудова книжка, і архівні довідки, факт належності яких просить встановити заявниця по справі, являються правовстановлюючими документами. 
Заявниця ОСОБА_1 та її представник, адвокат Сверлик О.В, в судовому засіданні заяву підтримали та просили таку задовольнити з підстав, викладених у ній. 
Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. У відзиві на заяву просив розглядати справу без участі представника Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області. 
Суд, заслухавши заявника та її представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із таких міркувань.
За даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Бюро запису актів громадянського стану Бучацької районної Ради депутатів трудящих 09 вересня 1967 року, ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Душанбе Таджицької РСР.
Як убачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00058302493 від 12 травня 2026 року, 25 грудня 2011 року реєстратором Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області зареєстровано в Реєстрі актовий запис № 12, складений 07 лютого 1987 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області, про реєстрацію шлюбу ОСОБА_3 з ОСОБА_6 (прізвище після реєстрації шлюбу – ОСОБА_7 ). 26 березня 2003 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бучацького районного управління юстиції у Тернопільській області складено актовий запис про розірвання шлюбу № 49.
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Бучацького районного управління юстиції 26 березня 2003 року, 26 березня 2003 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , про що зроблено відповідний актовий запис № 49. 
У паспорті громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого Камінтернівським РВУМВС України в Одеській області 14 вересня 2001 року, анкетні дані заявника зазначені, як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Згідно картки фізичної особи-платника податків «ДПІ в Комінтернівському районі» ОСОБА_1 одержала ідентифікаційний номер НОМЕР_5 . 
За даними трудової книжки серії НОМЕР_1 , така заповнена 01 вересня 1981 року на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У трудовій книжці міститься запис про виправлення прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 » (записи зроблені на російській мові).
Згідно архівної довідки № 1582/03-01 від 30 грудня 2025 року, виданої архівним відділом Чортківської районної військової адміністрації Тернопільської області, Бучацьким міжколгоспним комбікормовим заводом винесено наказ № 39 по Бучацькому міжколгоспному комбікормовому заводі від 12 травня 1987 року, яким вирішено з особового складу прийняти різноробочою ОСОБА_6 з оплатою праці згідно штатного розпису з 12 травня 1987 року. 
Як слідує з архівної довідки № 1583/03-01 від 30 грудня 2025 року, виданої архівним відділом Чортківської районної військової адміністрації Тернопільської області Анісімовій (Кривенькій) Валентині Петрівні, Бучацькою районною інформаційно-обчислювальною станцією державної статистики 01 вересня 1981 року винесено наказ № 124, яким вирішено з особового складу тов. ОСОБА_6 з 01 вересня 1981 року прийняти оператором з відрядною оплатою праці на час декретного відпуску на підставі заяви тов. ОСОБА_6 від 27.08.1981.
З архівної довідки № 1584/03-01 від 30 грудня 2025 року, виданої архівним відділом Чортківської районної військової адміністрації Тернопільської області Анісімовій (Кривенькій) Валентині Петрівні, убачається, що Бучацькою районною інформаційно-обчислювальною станцією державної статистики 03 лютого 1987 року винесено наказ № 12, згідно з яким вирішено з особового складу тов. ОСОБА_6 , оператора, з 03 лютого 1987 року звільнити з роботи по власному бажанні, ст. 38 КЗОТ УРСР, на підставі заяви тов. ОСОБА_6 від 03.02.1987. 
Згідно архівної довідки № 1586/03-01 від 30 грудня 2025 року, виданої архівним відділом Чортківської районної військової адміністрації Тернопільської області ОСОБА_2 , архівний відділ № 2 Чортківської районної державної адміністрації (м. Бучач) повідомив про те, що в книгах наказів з кадрових питань (особового складу) «Бучацького комбікормового заводу» м. Бучач Бучацького району Тернопільської області в наказі № 1 від 02.01.1989 не значиться відомостей про звільнення з роботи ОСОБА_6 . 
За даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 37109611 від 17.03.2026, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні відомості про найменування відокремленого підрозділу юридичної особи Бучацька районна інформаційно-обчислювальна станція статистики. 
Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою в АДРЕСА_1 , що стверджується витягом з реєстру Бучацької територіальної громади № 2025/016174719 від 03.11.2025. 
Як убачається з рішення відділу призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат та соціальних послуг Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 36422/01-16 від 26.02.2026, ОСОБА_1 , на підставі ст. 26 ЗУ № 1058, відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи, визначеного законодавством (30 років). У рішенні зазначено, що страховий стаж заявника становить 20 років 11 місяців 27 днів. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу, окрім іншого, не зараховано: періоди роботи згідно записів в трудовій книжці НОМЕР_1 , виданої 01.09.1981, оскільки прізвище на титульній сторінці виправлено та не завірено належним чином; періоди роботи згідно довідок № 1582/03-01, № 1583/03-01, № 1584/03-01 та № 1586/03-01 від 30.12.2025, оскільки прізвище не відповідає паспортним даним (свідоцтво про зміну прізвища не надавалось).
Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Приписами п. 6 ч. 1, ч.2 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення
Згідно п.12 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батьковім, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, ім`я або замість імені чи ім`я зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.
Вказана правова позиція зазначена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 348/576/18 зазначено, що відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відтак, у судовому порядку, відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку, встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.
Із досліджених письмових доказів встановлено, що розбіжності в написанні прізвища у трудовій книжці та архівних довідках з паспортними даними заявника носять лише формальний характер, враховуючи збіг інших даних, що стосуються особи. 
Враховуючи вищенаведене та те, що встановлення факту належності заявниці трудової книжки НОМЕР_1 , виданої 01.09.1981 Бучацькою районною інформаційно-обчислювальною станцією статистики та архівних довідок, виданих архівним відділом Чортківської РВА Тернопільської області від 30.12.2025 за № 1582/03-01, № 1583/03-01, № 1584/03-01, № 1586/03-01, на ім`я ОСОБА_8 , необхідно для подальшого призначення пенсії за віком, іншим способом це підтвердження здійснити неможливо, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Окрім того, суд відхиляє доводи заінтересованої особи про те, що із заяви про встановлення факту належності заявнику трудової книжки, вбачається спір про право (право заявника на призначення пенсії за віком), у зв`язку з чим представник заінтересованої особи вважає, що заяву слід залишити без розгляду. Вказані доводи суд вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки від встановленого факту належності ОСОБА_1 трудової книжки та архівних довідок, у якій невірно написано прізвище заявника, залежить лише виникнення у заявника права на призначення пенсії за віком на підставі зазначених документів, тобто породжує право.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа слід задовольнити, встановити факт належності ОСОБА_1 трудової книжки НОМЕР_1 , виданої 01.09.1981 Бучацькою районною інформаційно-обчислювальною станцією статистики та архівних довідок, виданих архівним відділом Чортківської РВА Тернопільської області від 30.12.2025 за № 1582/03-01, № 1583/03-01, № 1584/03-01, № 1586/03-01, на ім`я ОСОБА_2 .
У прохальній частині заяви ОСОБА_1 також просить повернути їй зайво сплачений судовий збір в розмірі 665,60 грн згідно квитанції № 16 від 17.03.2026.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 при зверненні до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, двічі сплатила судовий збір у загальному розмірі 1331,20 відповідно до квитанцій АТ «Ощадбанк» № 15 та № 16 від 17.03.2026, проте згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах окремого провадження встановлено ставку судового збору - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 2026 рік становило 665 грн 60 коп.
Згідно пункту 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду у разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Отже, заявниці ОСОБА_1 слід повернути зайво сплачений судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 258, 259, 263 265, 315 - 319 ЦПК України суд, -
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів –задовольнити.
Встановити факт належностіОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трудової книжки НОМЕР_1 , виданої 01.09.1981 Бучацькою районною інформаційно-обчислювальною станцією статистики та архівних довідок, виданих архівним відділом Чортківської районної військової адміністрації Тернопільської області від 30.12.2025 за № 1582/03-01, № 1583/03-01, № 1584/03-01, № 1586/03-01, на ім`я ОСОБА_2 .
Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 665 грн 60 коп. зайво сплаченого судового збору згідно квитанції АТ «Ощадбанк» до платіжної інструкції на переказ готівки № 16 від 17.03.2026 .
Судові витрати покласти на сторони в межах, в яких вони їх понесли.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 . 
Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, вул. Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, ЄДРПОУ 14035769.

Суддя:	  	І.  І.  Тхорик