ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року 
м. Черкаси 

Справа № 707/3474/25		
Провадження № 22-ц/821/620/26		
Категорія: 304070000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Василенко Л. І.,
суддів: Карпенко О. В., Новікова О. М.,

учасники справи:
позивач - Акціонерне товариство «Черкасиобленерго» в особі Відокремленого структурного підрозділу «Черкаські районні енергетичні мережі»,
відповідачі:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Чернявського Анатолія Леонідовича на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 23 грудня 2025 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Черкасиобленерго» в особі Відокремленого структурного підрозділу «Черкаські районні енергетичні мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії,

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2025 року АТ «Черкасиобленерго» в особі Відокремленого структурного підрозділу «Черкаські районні енергетичні мережі»,звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії.
Позов обґрунтовано тим, що 28.08.2024 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , було відключено від електропостачання на підставі реєстру ТОВ «Черкасиенергозбут» № 19 Ц -1002-2025 від 14.02.2025 у зв`язку із заборгованістю.
01.02.2025 під час проведення планової технічної перевірки працівниками ВСП «Черкаські енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго» було виявлено порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії за вище вказаною адресою. 
За наслідком даного факту було складено Акт про порушення № 007077, яким зафіксовано самовільне підключення до електричної мережі оператора системи у точці електроустановки без порушення схеми обліку. 
На момент складення Акту про порушення споживач був відключений від електропостачання, електропостачання було відновлено 18.02.2025 по реєстру ТОВ «Черкасиенергозбут» № 19Ц-1002-2025 від 14.02.2025.
За результатами розгляду Акту про порушення № 007077 від 01.02.2025 та керуючись положеннями ПРРЕЕ, комісія прийняла рішення, оформлене протоколом № 007077/1 засідання комісії з розгляду актів про порушення від 10.04.2025, а саме: Акт про порушення складено правомірно, а споживача визнано причетним до порушення вказаного в акті, вирішено провести розрахунок обсягу та вартості не облікованої електричної енергії у відповідності пп. 5 п. 8.4.2., пп. 5 п. 8.4.8. та п. 8.4.11. ПРРЕЕ за період з 29.08.2024 по 01.02.2025 (з дати відключення), виходячи з величини договірної потужності - 3 кВт. Загальний обсяг необлікованої електричної енергії становить 2165 кВт/год на суму 19490,88 грн.
Відповідно до відповіді на адвокатський запит Руськополянської сільської ради № 5222-2025 від 06.08.2025 ОСОБА_1 є власником домоволодіння за вище вказаною адресою та зареєстрований за даною адресою. ОСОБА_2 зареєстрована за даною адресою як внутрішньо переміщена особа з 25.07.2023.
Позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь вартість не облікованої електричної енергії у розмірі 19490,88 грн, а також судовий збір.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 23.12.2025 позовні вимоги АТ «Черкасиобленерго» в особі Відокремленого структурного підрозділу «Черкаські районні енергетичні мережі» задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «Черкасиобленерго» вартість не облікованої електричної енергії у розмірі 19490,88 грн та судові витрати в загальному розмірі 3028,00 грн, в рівних частках по 1514,00 грн з кожного відповідача.
Рішення суду мотивоване тим, що позивачем надано достатні докази порушення відповідачами вимог нормативно-правових актів щодо здійснення самовільного підключення своєї електоустановки до електричної мережи оператора системи без порушення схеми обліку.
Доказів, які б спростовували твердження позивача щодо порушень норм ПРРЕЕ та наявності заборгованості у відповідачів за спожиту необліковану електричну енергію відповідачами, під час розгляду справи судом, не надано.
Посилання представника відповідача ОСОБА_2 на те, що ОСОБА_2 має статус внутрішньо переміщеної особи та на підставі Угоди про найм (оренду) від 01.07.2023 тимчасово проживає саме в будинку АДРЕСА_2 , суд вважав безпідставними, оскільки такі спростовуються довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 7122-7001844711 від 25.11.2023, в якій фактичне місце проживання/перебування ОСОБА_2 вказано за адресою: АДРЕСА_1 . Також вказана інформація підтверджена довідками Руськополянської сільської ради № 1863/02-17 від 01.08.2025 та № 2149-02-17 від 11.09.2025.
Також, судом зазначено, що ОСОБА_2 допустила на територію домоволодіння представників позивача, надала особисті дані, заперечувала факт самовільного підключення до електричної мережі оператора системи електроустановки, на якому було проведено відключення, за адресою: АДРЕСА_1 .
Наданими суду матеріалами не спростовано факту проживання ОСОБА_2 за вказаною адресою, а тому суд прийшов до висновку, що відповідачка ОСОБА_2 є споживачем електричної енергії у розумінні ЗУ «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії на час складення акту про порушення № 007077 від 01.02.2025.
Оскільки підключення відповідачів до електричної мережі відбулося не за схемою, передбаченою проектними рішеннями та/або договором з оператором системи, тобто самовільно вчинено дії, що призвели до зміни показів приладу, суд вважав обґрунтованою позовну вимогу про стягнення вартості не облікованої електричної енергії в сумі 19490,88 грн, яка недоотримана позивачем внаслідок неправомірних дій відповідачів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 21.01.2026 представник ОСОБА_2 – адвокат Чернявський А. Л. подав через підсистему «Електронний суд» апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 23.12.2025 в частині стягнення солідарно з ОСОБА_2 вартості необлікованої електричної енергії у розмірі 19490,88 грн та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог АТ «Черкасиобленерго» до ОСОБА_2 відмовити. Також просить стягнути на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 1816,80 грн.
Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до п. 2.1 та п. 3.1.3 Угоди про найм (оренду) від 01.07.2023 орендар ОСОБА_2 зобов`язується сплачувати орендодавцю ОСОБА_3 орендну плату за користування будинком АДРЕСА_1 у розмірі 4500,00 грн та додатково – вартість спожитої електричної енергії. 
Після укладення Угоди про найм (оренду) ОСОБА_2 перераховувала на користь ОСОБА_3 як орендну плату за користування будинком АДРЕСА_1 , так і вартість спожитої електричної енергії, після чого ОСОБА_3 самостійно оплачувала рахунки за спожиту електричну енергію на користь позивача, що підтверджується випискою з карткового рахунку ОСОБА_3 АТ «Універсалбанк» (комерційна марка «Monobank»), а також скріншотами квитанцій про оплату ОСОБА_3 послуг з постачання електроенергії.
Вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги, що ОСОБА_2 не є ані власником будинку АДРЕСА_1 , оскільки таким власником є ОСОБА_1 , ані особою, яка купує електричну енергію, оскільки платником за електричну енергію є ОСОБА_3 .
На думку представника скаржника, суд першої інстанції помилково ототожнив статус ОСОБА_2 як особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки, зі споживачем електричної енергії, що і призвело до ухвалення ним незаконного рішення про стягнення солідарно з ОСОБА_2 вартості необлікованої електричної енергії як із неналежного відповідача.

Відзив на апеляційну скаргу 

17.02.2026 на адресу апеляційного суду надійшов відзив АТ «Черкасиобленерго» в особі Відокремленого структурного підрозділу «Черкаські районні енергетичні мережі», в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Вказує, що ОСОБА_2 офіційно зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тому вона є також побутовим споживачем, що фактично використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб в домоволодінні, де виявлено порушення, який також несе відповідальність за порушенням ПРРЕЕ.
Вважає, що вимоги щодо солідарного стягнення вартості не облікованої електричної енергії внаслідок порушення ПРРЕЕ з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є обґрунтованими і правомірними.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції та апеляційним судом
Відповідно до листа виконавчого комітету Руськополянської сільської ради № 1863/02-17 від 01.08.2025 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є власником даного домоволодіння. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована як внутрішньо переміщена особа з 25.07.2023 за вказаною аресою (а.с. 27).
Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 7122-7001844711 від 25.07.2023, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має фактичне місце проживання/перебування за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 71).
В реєстрі споживачів постачальника ТОВ «Черкасиенергозбут», яким необхідно припинити електроживлення 28.08.2024 вказаний особистий рахунок ОСОБА_1 , з причин заборгованості (а.с 11).
Згідно Акту про порушення № 007077 від 01.02.2025, складеного представниками АТ «Черкасиобленерго» в особі Відокремленого структурного підрозділу «Черкаські районні енергетичні мережі», вбачається, що при користуванні електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1 порушено: пп. 5 п. 8.4.2 ПРРЕЕ - самовільне підключення до електричної мережі оператора системи у точці (ТП-455 Л-1 оп № 19А) електороустановки, без порушення схеми обліку. Відключення було проведено 28.08.2024.
Факт порушення зафіксовано в графічній схемі, відображеній в Акті про порушення.
Складання Акту № 007077 від 01.02.2025 відбувалось в присутності представника споживача, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача, ОСОБА_2 .
Згідно з п. 11 Акта про порушення № 007077 від 01.02.2025 вказаний Акт споживачами не підписано. 
У зауваженнях до складеного Акту ОСОБА_2 зазначила: «Не згідна. Усі документи про сплачення рахунків надала» (а.с. 13-14).
18.02.2025 електропостачання в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , було відновлено, що підтверджується завданням № 985 від 14.02.2025 на виконання робіт з підключення споживачів (а.с. 17).
06.03.2025 перенесено засідання з розгляду Акту про порушення № 007077 у зв`язку з неявкою споживача та відсутністю підтвердження щодо належного повідомлення про дату та час проведення засідання комісії, що підтверджується протоколом № 007077. Повторне засідання призначено на 10.04.2025 о 09 год. 45 хв. (а.с. 19).
В протоколі № 007077/1 від 10.04.2025 зазначено, що комісія з розгляду актів про порушення прийняла рішення, зокрема, що Акт про порушення № 007077 від 01.02.2025 складено правомірно, а споживача визнано причетним до порушення, вказаного а Акті. Обсяг та вартість необлікованої електричної енергії складає 2165 кВт*год. на суму 19490,88 грн (а.с. 21). 
23.04.2025 на поштову адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 направлено протокол № 007077/1 від 10.04.2025. Проте поштові відправлення повернулися на адресу позивача з відміткою про невручення за закінченням терміну зберігання ( а.с. 25).
Відповідно до розрахунку обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ, споживач – ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), дата виявлення порушення 01.02.2025, дата початку періоду розрахунку – 29.08.2024, кількість днів, за які здійснюється перерахунок – 156, вартість не облікованої електричної енергії за період з 29.08.2024 по 01.02.2025 становить 19490,88 грн (а.с. 22).
У матеріалах справи наявна Угода про найм (оренду) від 01.07.2023, згідно якої ОСОБА_3 (наймодавець) передала ОСОБА_2 (квартиронаймачеві) в найм (оренду) будинок за адресою: АДРЕСА_1 на термін 6 місяців з 01.07.2023 до 01.01.2024.
Відповідно до п. 2.1 Угоди орендна плата становить 4500,00 грн за один місяць проживання наперед.
Згідно п. 3.1.7 Угоди квартиронаймач зобов`язувався своєчасно сплачувати, зокрема витрати електроенергії (а.с. 72).

Мотивувальна частина
Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).
Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині в повній мірі відповідає, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Частиною 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії визначає Закон України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 № 2019-VIII, який регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.
Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про постачання електричної енергії споживачу.
Згідно ч. 3 ст. 58 вказаного Закону споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів, дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів.
Пунктом 62 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про ринок електричної енергії» визначено, що побутовим споживачем індивідуальним побутовим споживачем є (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).
Статтею 77 ЗУ «Про ринок електричної енергії» визначено, що учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії, зокрема, є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра тощо.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана діями особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.
Пунктом 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі – Правила), передбачений, зокрема, обов`язок споживача користуватися електричною енергією виключно на підставі договору; сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; за умови неповної оплати за спожиту електроенергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.
Згідно п. 1.1.2 Правил необлікована електрична енергія - обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом в електромережі, що належать іншим власникам електричних мереж, але не врахований розрахунковими засобами комерційного обліку або врахований неправильно.
Відповідно до абз. 3 п. 1.1.2 Правил акт про порушення - документ установленої форми, який складається для фіксації факту порушення споживачем цих Правил та який є підставою для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії.
Підпунктом 5 п. 8.4.2 Правил передбачено, що визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі без порушення схеми обліку.
Відповідно до п. 8.2.5. Правил у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення.
Акт про порушення складається представниками оператора системи, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред`явлення ними службових посвідчень.
В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил, необхідні для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням, ЕІС код площадки комерційного обліку, за якою виявлено порушення (за наявності), та у разі виявлення порушень, зазначених у пункті 8.4.2 глави 8.4 цього розділу: меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; номінальної сили струму спрацювання комутаційних апаратів, задіяних у схемі підключення; фазування лічильника на дату оформлення акта про порушення.
Особа, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки, має пред`явити представникам оператора системи документ, що посвідчує її особу. Відповідні дані, що посвідчують особу, зазначаються в акті про порушення (крім випадку складення акта у присутності споживача). У разі відмови особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки, пред`являти представникам оператора системи документ, що посвідчує її особу, відповідна відмова особи має фіксуватися відеозйомкою, про що зазначається в акті про порушення.
До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в цьому акті.
Згідно з п. 8.2.6 Правил на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.
Оператор системи визначає обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення цих Правил та/або виявлення фактів безоблікового споживання електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без засобів вимірювальної техніки, відповідно до вимог цієї глави (п. 8.4.1 Правил).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
АТ «Черкасиобленерго» надає послуги з розподілу електричної енергії, зокрема на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є відповідач ОСОБА_1 .
Представник скаржниці оскаржує рішення суду в частині стягнення солідарно з ОСОБА_2 вартості необлікованої електричної енергії, зазначаючи, що відповідачка не є власником вказаного житлового будинку і не є особою, яка купує електричну енергію, оскільки платником за електричну енергію є ОСОБА_3 .
Разом з тим, колегія суддів зауважує, що та обставина, що ОСОБА_2 є внутрішньо переміщеною особою, не впливає на суть даних правовідносин. Відповідачка зареєстрована офіційно за адресою: АДРЕСА_1 , з 25.07.2023 як внутрішньо переміщена особа. 
Крім того, саме ОСОБА_2 допустила представників позивача на об`єкт перевірки та в її присутності представники позивача виявили вказані в Акті порушення.
Як вірно наголосив суд першої інстанції, наданими суду матеріалами справи не спростовано факту проживання ОСОБА_2 за вказаною адресою, а відтак вона є споживачем електричної енергії у розумінні ЗУ «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії.
Пунктами 1, 3 ст. 9 ЗУ «Про житлово комунальні послуги», передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що платником за електричну енергію є ОСОБА_3 , на думку колегії суддів, є безпідставними, оскільки матеріали справи не містять даних, які б свідчили, що вказана особа є учасником даних правовідносин.
Крім того, даних про оскарження відповідачами рішення комісії з розгляду актів про порушення, оформленого протоколом № 007077/1 від 10.04.2025, матеріали справи також не містять.
Як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції не встановлено обставин, які б свідчили про неправомірність дій АТ «Черкасиобленерго» щодо нарахування боргу за необлікову електричну енергію.
Апеляційний суд, дослідивши розрахунок обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії, вважає, що він здійснений відповідно до вимог чинного законодавства, а відтак є належним доказом у цій справі.
Отже, вимоги позивача щодо відшкодування завданих збитків в результаті споживання необлікованої електричної енергії є обґрунтованими.
Відповідачі не надали доказів на спростування виявленого порушення та не навели свого розрахунку заборгованості, якщо вважали, що ними сплачувалася вартість використаної електроенергії.
Відтак, встановивши факт заподіяння відповідачами, в тому числі і ОСОБА_2 , як особою яка на час вчинення порушення ПРРЕЕ була зареєстрована як ВПО за спірною адресою, майнової шкоди позивачу, завданої самовільним підключенням, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заявлений позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на правильність і обґрунтованість в частині оскаржуваного судового рішення.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Таким чином, переглядаючи справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, за наявними в справі доказами, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення в оскаржуваній його частині з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, апеляційна скарга представника ОСОБА_2 – адвоката Чернявського А. Л. підлягає залишенню без задоволення.
Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Чернявського Анатолія Леонідовича – залишити без задоволення.
Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 23 грудня 2025 року в оскаржуваній частині – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.
Текст постанови складено 06 травня 2026 року.

Головуючий  Л. І. Василенко

 Судді:        О. В. Карпенко

О. М. Новіков