Справа № 289/262/26
Номер провадження 2/289/770/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2026 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді Мельника О.В., за участю секретаря судового засідання Писаренко К.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Радомишль за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ТОВ "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" (місце знаходження / місце проживання: вул. Садова, буд. 31/33, офіс 40/3, м. Ірпінь, Київська обл. 08205) до ОСОБА_1 (місце знаходження / місце проживання:      АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

ВСТАНОВИВ:

11.02.2026 через систему «Електронний суд», представник позивача звернувся до суду в інтересах ТОВ "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" з позовною заявою до  ОСОБА_1 , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 71943665 про надання коштів у кредит від 25.07.2025 у розмірі 15412,50 грн. та судовий збір у розмірі 2662,40 грн. та витрати пронесені на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань та не погашає заборгованість за вказаним договором, що є підставою для позивача звернутися до суду з даним позовом.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про зменшення позовних вимог в якій просять стягнути заборгованість за договором кредиту №71943665 в розмірі 11092,50 грн. та просить розгляд справи проводити без їх участі, та надав до суду письмову відповідь на відзив.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Надав до суду відзив на позовну заяву до якого долучили письмові докази. Проти задоволення позову заперечує частково, просить зменшити витрати на правову допомогу, тому, що вони є завищеними та не відповідають складності справи. Також просить зменшити проценти за користування кредитними коштами та штрафні санкції. Зазначає, що є військовослужбовцем ЗСУ але на даний час перебуває на лікуванні у зв`язку із пораненням.
Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.
Судом встановлено, що 25.07.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту - п.2.2.4 договору) №71943665, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 9 000,00 грн. строком на 30 днів (з 25.07.2025 до 23.08.2025), із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,275% які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15,00 % від суми наданого кредиту (у грошову виразі 1350,00 грн.). У разі порушення позичальником строків повернення кредиту нараховується 4,00% за понадстрокове користування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування.
За умовами вказаного договору позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит та сплатити проценти за користування кредитом і комісію за надання кредиту.
Договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора 80042, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу.
ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало умови договору і надало відповідачу кредит в сумі 9 000,00 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Європейська платіжна система» №КД-000023688 від 06.01.2026 про проведення платежу на суму 9000,00 грн. на карту № НОМЕР_1 отримувач ОСОБА_2 (а.с. 24).
Натомість, відповідач у встановлений договором строк не повернув грошові кошти, не сплатив проценти за користування ними та комісію за надання кредиту.
16.09.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» укладено Договір факторингу №16/09/25, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «Деал Фінанс Груп» за плату належні йому права вимоги до боржників, в тому числі за кредитним договором №71943665 від 25.07.2025 року.
Відповідно до Реєстру прав вимог №23/12/25-02 від 23.12.2025 року до договору факторингу №16/09/25 від 16.09.2025 року, сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №71943665 від 25.07.2025 року складає 15412,50 грн., з яких: 9000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 742,50 грн. сума заборгованості за відсотками, 1350,00 грн. сума заборгованості по комісії, 0,00 грн. сума заборгованості за пенею/неустойкою, 4320,00 грн. заборгованість за процентами нарахованими за понадстрокове користування.
Згідно заяви про зменшення позовних вимог, позивач просить стягнути суму боргу у розмірі 11092,50 грн., з яких: 9000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 742,50 грн. сума заборгованості за відсотками, 1350,00 грн. сума заборгованості по комісії, 0,00 грн. сума заборгованості за пенею/неустойкою, відмовившись від стягнення заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування в розмірі 4320,00 грн.
Таким чином, суд, з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача.
Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.
У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.
Зобов`язання, згідно із ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно із ст. 625 ЦК Україниборжник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику,наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
В статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
Положення ЗУ «Про електронну комерцію» передбачають використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно ЗУ «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначений цим Законом.
Щодо переходу до нового кредитора ТОВ «Деал Фінанс Груп» прав первісного кредитора ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у кредитних зобов`язаннях, суд зазначає наступне.
Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.
Відповідно до ст.ст. 1080, 1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.
Згідно ст. 514, ч.1 ст. 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, копія договору факторингу та реєстр прав вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах та позивач правомірно набув права вимоги до ОСОБА_1 щодо виконання зобов`язання.
Доказів погашення тіла кредиту матеріали справи не містять. 
Відтак, встановивши укладення між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 25 липня 2025 року договору про надання коштів у кредит №71943665, строку дії договору на 30 днів, відсутність сплати тіла кредиту, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення тіла кредиту в сумі 9000,00 грн.
Щодо стягнення заборгованості по процентам, то суд зазначає наступне.
Відповідно до частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Відповідно до додатково наданих копій посвідчення, довідки виданої ВЧ НОМЕР_2 від 24 вересня 2024 року №360 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України солдат ОСОБА_1 з 06.01.2024 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. На даний час солдату ОСОБА_1 встановлена 2 група інвалідності у зв`язку із пораненням отриманим під час бойових дій на термін до 01.10.2026 року.
У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі №199/3051/14 (провадження №61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року №322/2/7142.
Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники.
Отже, встановлення судом факту невиконання відповідачем зобов`язань перед позивачем щодо погашення кредиту, є підставою для часткового задоволення позову, без стягнення відсотків за користування кредитом.
При звернені до суду ТОВ "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" було сплачено 2662,40 грн. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією № 579938599.1 від 05.02.2026.
Судові витрати зі сплати судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок держави, оскільки відповідач звільнений від сплати судового збору (п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), відповідно до ст.141 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог (93,3 %). 
Розмір витрат позивача на правничу допомогу підтверджується: копією договору про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025, укладеного між ТОВ «Деал Фінанс Груп» та адвокатом Ткаченко Ю.О., копією витягу з Акту № 5-ДІЛ приймання-передачі наданої правової допомоги вказаним договором від 22.08.2025, копією акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, копією платіжної інструкції від 16.01.2025 згідно якого розмір послуг за надання правничої допомоги становить 4 500,00 гривень 00 копійок, які згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України підлягають стягнення з відповідача.
Крім того позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу в сумі 4500,00 грн.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями статті 59Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).
Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 22.01.2021р. по справі № 925/1137/19 наголосив, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. 
Аналогічний висновок викладено у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22.
Враховуючи вищевказані правові висновки Верховного Суду, доводи представника відповідача щодо неспівмірності вказаних витрат, при вирішенні заявленої позивачем вимоги про стягнення на його користь витрат на професійну правничу допомогу суд бере до уваги, що поданий ТОВ "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" позов складено на підставі усталеної позитивної практики Верхового Суду, тому його підготовка не мала займати значний час. Участі в судових засідань представник позивача не приймав.
Також судом враховано незначну кількість письмових доказів, які долучено до матеріалів позову, складність справи, ціна позову та не тривалість перебування даної справи на розгляді.
Керуючись ст. 137 ЦПК України, з урахуванням викладеного, враховуючи часткове задоволення позовних вимог позивача, принципи розумності і співмірності, суд дійшов висновку, що на користь позивача підлягають стягненню понесені і документально підтвердженні витрати на правничу допомогу в розмірі 3 500 грн.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 12-13, 19,76-81,95,133,137,141,223,264-265,280,288-289,352-354 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ТОВ "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" (місце знаходження / місце проживання: вул. Садова, буд. 31/33, офіс 40/3, м. Ірпінь, Київська обл. 08205) до ОСОБА_1 (місце знаходження / місце проживання:      АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за договором кредиту - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» (ЄДРПОУ 44280974, адреса: вул. Садова, буд. 31/33, офіс 40/3, м. Ірпінь, 08205, IBAN: НОМЕР_4 в AT «ОТП БАНК», код банку - 300528), заборгованість за Договором кредиту №71943665 від 25.07.2025 року, в розмірі 10350 грн., з яких: 9000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1350,00 грн. сума заборгованості по комісії, витрати на правову допомогу в розмірі 3 500,00 гривень.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» (ЄДРПОУ 44280974)частину сплаченого судового збору в розмірі 2 484,02 грн. за рахунок держави з відповідного рахунка спеціального фонду державного бюджету, на який цей судовий збір був зарахований.
В задоволенні решти заявлених вимог та клопотання відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Олександр МЕЛЬНИК