справа № 208/14956/25
провадження № 2/208/1361/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2026 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі:
головуючого судді - Гречаної В.Г.,
за участі секретаря судового засідання - Грищенко О.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Кам`янське в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 208/14956/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Покровської міської об`єднаної територіальної громади в особі Покровської міської ради Донецької ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Мірошниченко Олена Миколаївна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
ВСТАНОВИВ:
До Заводського районного суду міста Кам`янського надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Покровської міської об`єднаної територіальної громади в особі Покровської міської ради Донецької ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Мірошниченко Олена Миколаївна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла дружина позивача - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, спадкоємцями за законом першої черги майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 є: позивач, чоловік спадкодавця ОСОБА_1 , діти: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
ОСОБА_1 вважав, що прийняв спадщину у відповідності до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України: постійно проживав разоміз спадкодавцем на час відкриття спадщини і заяву про відмову від спадщини у строк, встановлений ст. 1270 цього Кодексу, не подавав.
Спадщина, що залишилася після смерті ОСОБА_4 , складається з 1/4 (однієї четвертої) частки квартири АДРЕСА_2 .
Зазначив, що маючи намір подати заяву про прийняття спадщини, позивач, разом із доньками, відповідачами по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які бажали від спадщини відмовитися на мою користь, 21 лютого 2022 року звернувся до державного нотаріуса у місті Покровськ Донецької області. 
Державний нотаріус проконсультувала з питань оформлення спадщини, роз`яснила, які документи необхідно надати для заведення спадкової справи, в тому числі довідку про місце реєстрації спадкодавця на день смерті, залишила копії документів, для підготовки заяв про прийняття спадщини та про відмову від спадщини, призначила дату нашого приходу на 11 березня 2022 року. 
15 серпня 2025 приватним нотаріусом Мірошниченко О.М., Лозівського районного нотаріального округу Харківської області, винесено постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії, а саме: видати мені, ОСОБА_1 , свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно (частку квартири), що залишилося після смерті дружини ОСОБА_4 .
22 лютого 2022 року отримали довідку про місце реєстрації ОСОБА_4 на день смерті, але у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року (Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні») до нотаріуса у призначений день ні позивач, ні відповідач, не пішли.
Відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 разом з дітьми виїхали за кордон до Республіки Болгарія, де проживають до теперішнього часу.
Позивач ОСОБА_1 , переїхав проживати до міста Первомайський (теперішня назва місто Златопіль) Харківської області, де і зареєструвався як внутрішньо переміщена особа.
Будинок, в якому знаходиться квартира, частка якої є спадковим майном, зруйнований. Подати на отримання компенсації за зруйноване житло я не можу, бо 1/4 (одна четверта) частка квартири належить померлій особі (спадкові права на неї не оформлені).
15 серпня 2025 року позивач подав до приватного нотаріуса Мірошниченко О.М., Лозівського районного нотаріального округу Харківської області, заяву про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири. 
Приватний нотаріус Мірошниченко О.М. завела спадкову справу за №101/2025 до майна майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та роз`яснила позивачу, що в Постанові Верховного Суду України по справі № 676/47/21 надано оцінку п.3 Постанови Кабінету Міністрів України № 164 (зі змінами від 28.02.2022 та від 24.06.2022), що суперечить статтям 1270, 1272 Цивільного кодексу України та не підлягає застосуванню. Верховним Судом зроблено висновок, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини і не може змінюватися постановами Кабінету Міністрів України.
Відмовляючи у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 (одну четверту) частку квартири АДРЕСА_2 , що належить спадкодавцю ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватний нотаріус Мірошниченко О.М. роз`яснила, що відповідно до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, суд може визначити особі, яка пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Після введення воєнного стану в Україні держава, з метою захисту життя та здоров`я спадкоємців, гарантувала прийнятими нормативно-правовими актами спадкоємцям що строки на прийняття спадщини будуть зупинені, а тому їм не потрібно звертатися до нотаріуса для прийняття спадщини. 
Вважає, що з об`єктивних причин ( введення та дія в Україні до теперішнього часу воєнного стану, постійні обстріли міста Покровськ Донецької області, його переміщення на проживання до іншого міста іншої області України) позивач пропустив строк для прийняття спадщини, та звертається до суду для визначення йому додаткового строку в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини. 
Сповіщає, що до теперішнього часу ніхто, крім позивача з питань оформлення спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 не звертався, на неї не претендує, спадщина ніким не прийнята, відумерлою у встановленому законом порядку не визначена.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.11.2025 року по цивільній справі №208/14956/25 визначено головуючого суддю Гречану В.Г.
Ухвалою суду від 26.11.2025 року відкрито провадження у справі №208/14956/25 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
18.12.2025 року позивач ОСОБА_1 подав заяву, у якій зазначив, що підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити у повному обсязі, підготовче судове засідання просить провести за його відсутності, задовольнити клопотання про витребування доказів та призначити справу до судового розгляду.
05.01.2026 року від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява, у якій підтвердила, що спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 не прийняла, на неї не претендує, справу просить слухати за її відсутності.
05.01.2026 року від відповідача ОСОБА_3 надійшла заява, у якій зазначила, що позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. Підтвердила, що спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 не прийняла, на неї не претендує, справу просить слухати за її відсутності.
Ухвалою суду від 05.01.2026 року витребувано від приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Мірошниченко Олени Миколаївни завірену належним чином копію спадкової справи (номер у нотаріуса 101/2025) після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
19.01.2026 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву, у якій просить підготовче судове засідання провести за його відсутності, закрити підготовче судове провадження та призначити справу до судового розгляду.
19.01.2026 року на виконання ухвали суду від 05.01.2026 року від приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Мірошниченко Олени Миколаївни надійшла витребувана спадкова справа.
24.01.2026 року від третьої особи - приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Мірошниченко Олени Миколаївни надійшла заява пророзгляд справи за її відсутності. Рішення по справі прийняти на розсуд суду.
16.03.2026 року від представника Покровської військової адміністрації Покровського району Донецької ради – Добряка С. надійшла заява, у якій просить надати позовну заяву з додатками. 
22.04.2026 року через системи "Електронний суд" на адресу Покровської міської військової адміністрації Покровської району Донецької області було направлено позовну заяву з додатками.
14.05.2026 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву, у якій зазначив, що підтримує позовні вимоги, просить справу розглядати за його відсутності та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Ухвалою суду від 05.05.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник відповідача Покровської військової адміністрації Покровського району Донецької ради був належним чином повідомлений про розгляд справи. Заяв та клопотань не надав. Право на відзив не скористався.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 174, ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що 28.07.1979 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, яке видано міськвиконкомом Донецької області, актовий запис №85, після чого дружина змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 670.
Відповідно до довідки №635 від 22.02.2022 року, видана інспектором відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Покровської міської ради Корецькою К.П., встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , у зазначеній квартирі ніхто не зареєстрований з 02.02.2022 року. ОСОБА_4 була зареєстрована за вищевказаною адресою з 23.04.1991 року по 02.0.22022 року, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до Свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло від 29.01.2004 року, КП «Управління міського господарства» посвідчив, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 дійсно належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 (1/4 частина), ОСОБА_4 (1/4 частина), ОСОБА_2 (1/4 частина), ОСОБА_3 (1/4 частина).
Відповідно до технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2 від 03.12.2003 року, замовником якого є ОСОБА_1 , загальна площа квартири складає 65,7 кв.м.
15.08.2025 року приватний нотаріус Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Мірошниченко Олена Миколаївна винесла Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .
Відповідно до копії спадкової справи № 101/2025 встановлено, що її зареєстровано на підставі заяви ОСОБА_1 від 15.08.2025 року.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно дост. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідност. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до вимогст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.
За змістом ч. 1ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Крім того, відповідно дост. 19 ЦК України особа має право на самозахист свого цивільного права та права іншої особи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).
За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не відмовився від неї.
Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.
Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.
Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах: від 04 листопада 2015 року 6-1486цс15 та від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298 св 18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження №61/21447св19).
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.
Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.
Вказана позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 20 січня 2021 року по справі № 752/11156/18-ц (провадження № 61-14082св20).
При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Вказана позиція підтверджується також роз`ясненнями, наданими в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».
З матеріалів позовної заяви встановлено, що позивач ОСОБА_1 проживав з померлою ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно Свідоцтва № 9502 про право власності на житло від 29.01.2004 року, КП «Управління міського господарства» посвідчив, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 дійсно належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 (1/4 частина), ОСОБА_4 (1/4 частина), ОСОБА_2 (1/4 частина), ОСОБА_3 (1/4 частина).
Спадкоємцями після померлої ОСОБА_4 є: чоловік - ОСОБА_1 , діти: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
В матеріалах заяви містяться заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у яких підтвердили, що спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 не прийняли, на неї не претендують.
Згідно копії спадкової справи №101/2025 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 вбачається, що дана спадкова справа відкрита за заявою ОСОБА_1 . Наявні заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у якмх вказано, що спадщину після матері не прийняли, їм відомо, що спадкові права оформлює ОСОБА_1 .
Отже, єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , який бажає оформити спадщину за законом є чоловік померлої ОСОБА_1 .
Позивач зазначив, що у період визначеного законом шестимісячного строку для прийняття спадщини відбулось введення воєнного стану в Україні. 
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України,Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.
Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану» було внесені зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Так, пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» Встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.
19 червня 2023 року набрав чинності підпункт 2 пункту 3 постанови КМУ від 09 травня 2023 року №469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану», виключено пункт 3 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», яким було встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці, та свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.
Відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28.02.2025 року, Покровська міська територіальна громада, на території якої знаходиться спадкове майно, знаходиться на території, де ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окуповані рф. 
У матеріалах справи містяться фото будинку, де знаходиться спірна квартира, який зруйновано внаслідок ворожого обстрілу.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року в справі № 686/5757/23 (провадження № 14-50цс24) зроблено такі висновки: «Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість. Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини.
У даній справі, з урахуванням правових позицій Верховного Суду, важливо оцінити, чи була об`єктивна неможливість своєчасного звернення до нотаріуса саме протягом шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини, і чи мала місце поважна причина.
Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.
Суд має враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою.
Суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 пропустив строк для прийняття спадщини з наступних причин: у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та веденням бойових дій; виїздом відповідачів за межі України через загрозу для життя та здоров`я; у зв`язку із суперечливими положеннями закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів кардинально змінювалися таким чином, що були непередбачуваними для спадкоємця та в кінцевому етапі мали своїм наслідком пропущення строку для подачі нею заяви про прийняття спадщини.
При цьому, Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідності держав дотримуватися принципу «якості законів» при їх прийнятті або зміні. Зокрема, у своєму рішенні у справі «Сєрков проти України» ЄСПЛ зазначив, що якість законодавства передбачає доступне для зацікавлених осіб, чітке і передбачуване у застосуванні законодавство; відсутність необхідної передбачуваності та чіткості національного законодавства з важливого питання, що призводить до його суперечливого тлумачення, в тому числі судом, має наслідком порушення вимог положень Конвенції щодо «якості закону». Крім того, у справі «Новік проти України» ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля.
З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті дружини ОСОБА_4 і слід визначити строк у межах передбаченого законом загального терміну шести місяців і таким достатнім строком є три місяці, перебіг яких рахується після набрання рішенням законної сили. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтується. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа «Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так як у позовних вимогах відсутнє клопотання позивача про стягнення судового збору з відповідачів, суд залишає судові витрати за позивачем. 
Керуючись статтями 3, 12, 81, 141, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Покровської міської об`єднаної територіальної громади в особі Покровської міської ради Донецької ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Мірошниченко Олена Миколаївна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - задовольнити у повному обсязі.
Встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном у три місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Сторони по справі:
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . 
Відповідач – Покровська міська рада Донецької ради, код ЄДРПОУ 04052933, адреса: Донецька область, місто Покровськ, площа Незалежності, будинок № 11. 
Відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .
Відповідач – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .
Третя особа – Приватний нотаріус Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Мірошниченко Олена Миколаївна, РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: Харківська область, місто Златопіль, перший/другий мікрорайон, буд. № 11, приміщення 82.

Суддя  В.Г.Гречана