ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2026 року	Львів	Справа № 1.380.2019.002355 пров. № А/857/23877/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,
суддів: Мандзія О. П., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2026 року, головуючий суддя – Гавдик З.В., постановлена у м. Львів, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу великих платників податків ДФС України, Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними дій зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 року позов ОСОБА_1 до Офісу великих платників податків ДФС України, Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків задоволено частково; зобов`язано Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки при звільненні (компенсації за невикористані відпустки, матеріальної допомоги на оздоровлення, одноразової допомоги при звільненні) по день фактичного розрахунку; у задоволенні решти позову – відмовлено.
10.02.2021 року постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби задоволено частково. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року в адміністративній справі №1.380.2019.002355 за позовом ОСОБА_1 до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про зобов`язання вчинити дії змінено, а саме, абзац другий резолютивної частини рішення суду викладено в такій редакції:
«Зобов`язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби нарахувати і виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період із 02 березня 2016 року по 13 листопада 2017 року включно».
У решті частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року в адміністративній справі №1.380.2019.002355 залишено без змін.
22.12.2021 року ухвалою Львівського окружного адміністративного суду заяву Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України - задоволено частково. Замінено боржника у виконавчому листі № 1.380.2019.002355 від 26.03.2021 року з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України на його правонаступника Офіс великих платників податків Державної податкової служби України; в задоволенні заяви в частині заміни відповідача в порядку процесуального правонаступництва у справі відмовлено.
04.07.2022 року ухвалою Львівського окружного адміністративного суду у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну боржника у виконавчому провадженні у справі №1.380.2019.002355 за позовом ОСОБА_1 до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про зобов`язання вчинити дії - відмовлено.
08.11.2022 постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Скасовано ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 04.07.2022 року у справі №1.380.2019.002355, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
14.12.2022 року ухвалою Львівського окружного адміністративного суду у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну боржника у виконавчому провадженні у справі №1.380.2019.002355 за позовом ОСОБА_1 до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про зобов`язання вчинити дії - відмовлено.
09.03.2023 року постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 14.12.2022 скасовано. Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні задоволено; замінено боржника у Виконавчому листі №1.380.2019.002355, виданому Львівським окружним адміністративним судом 26 березня 2021 року з Офісу великих платників податків ДПС на його правонаступника Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків.
21.09.2023 року постановою Верховного Суду касаційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишено без задоволення. Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.03.2023 року у справі № 1.380.2019.002355 скасовано. Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року у справі № 1.380.2019.002355 залишено без змін.
19.02.2024 року ухвалою Львівського окружного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі задоволено; встановлено судовий контроль за виконанням судового рішення від 16.09.2020 року по справі №1.380.2019.002355 за позовом ОСОБА_1 до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про зобов`язання вчинити дії. Зобов`язано Офіс великих платників податків Державної податкової служби України не пізніше 30 днів від дня отримання цієї ухвали подати до суду звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 року у справі №1.380.2019.002355.
27.11.2024 ухвалою Львівського окружного адміністративного суду зобов`язано Офіс великих платників податків Державної податкової служби України не пізніше 30 днів від дня отримання ухвали подати до суду звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 у справі №1.380.2019.002355.
28.05.2025 року ухвалою Львівського окружного адміністративного суду заяву позивача про заміну відповідача його правонаступником задоволено частково; замінено відповідача у справі з Офіс великих платників ДПС на правонаступника Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків; в іншій частині заяви - відмовлено.
23.07.2025 року постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишено без задоволення. Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 28.05.2025 року у справі №1.380.2019.002355 залишено без змін.
05.03.2026 року ухвалою Львівського окружного адміністративного суду заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду задоволено; зобов`язано Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків не пізніше 30 днів від дня отримання вказаної ухвали подати до суду звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 року у справі №1.380.2019.002355.
02.04.2026 року відповідачем було подано звіт про виконання судового рішення, в якому зазначено, що відповідачем вжито всіх заходів для забезпечення повного фактичного виконання судового рішення, яке набрало законної сили і за виконанням якого встановлено судовий контроль, але наголошує на неможливості його добровільного виконання найближчим часом. Наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим спонукає просити суд розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення шляхом стягнення з ЦМУ ДПС по роботі з ВПП виплати ОСОБА_1 відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845.
Відтак, відповідач просить прийняти звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 року у справі №1.380.2019.002355; розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 та встановити новий тримісячний строк для подання звіту з дня отримання ухвали відповідно до частини 3 ст. 382-1 КАС України.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2026 року у прийнятті звіту Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 02.04.2026 року про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 року у справі №1.380.2019.002355 – відмовлено; в задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 відмовлено; зобов`язано Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків подати до суду звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 року у справі №1.380.2019.002355 протягом двох місяців з дня отримання суб`єктом владних повноважень копії цієї ухвали.
Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду першої інстанції, Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржена ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповністю досліджені обставини справи, просить зазначену ухвалу скасувати та прийняти нову постанову, якою змінити спосіб і порядок виконання судового рішення відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845.
Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що відповідачем проведений комплекс заходів задля повного та неухильного виконання рішення суду у даній справі, а виплата заборгованості буде проведена за умови наявності відповідного бюджетного фінансування.
На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження. 
Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
За приписами положень статей 129 та 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Крім того, статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Відповідно до ст. 381-1 Кодексу адміністративного судочинства України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382 - 382-3 і 383 цього Кодексу.
Між тим, 19 грудня 2024 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» № 4094-IX, яким ст. 382 КАС України викладено у новій редакції, а також доповнено КАС України статтями 382-1, 382-2, 382-3.
При цьому, згідно п. 2 Розділу II Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень», справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.
За приписами частини першої статті 382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.
Звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається звіт; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); 4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення; 5) відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання; 6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення; 7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.
Згідно із ч. 1 статті 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття звіту або відмову у прийнятті звіту.
Відповідно до ч. 2 статті 382-3 КАС України суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.
У поданому звіті відповідач зазначає, що для забезпечення виконання судових рішень на користь фізичних та юридичних осіб в Центральному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків відкрито окрему бюджетну програму КПКВ 3507090 «Виконання судових рішень на користь фізичних та юридичних осіб».
Відповідно до пункту 25 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845, передбачено, що безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів з рахунка боржника здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку. Це підтверджує неможливість добровільного виконання рішення суду від 16.09.2020 у справі № 1.380.2019.002355, оскільки списання коштів з рахунків боржника здійснюється органом Казначейства в межах кошторисних призначень, відкритих асигнувань та в порядку черговості надходження виконавчих документів до органу Казначейства, а добровільне виконання судових рішень, в тому числі виплата ОСОБА_1 можливе тільки після здійснення безспірного списання та у разі наявності коштів на рахунку.
Судове рішення у справі № 1.380.2019.002355 стосується здійснення виплат за рахунок бюджетних коштів. У зв`язку з відсутністю бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень керівником ЦМУ ДПС по роботі з ВПП вжито всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань.
Отже, відповідачем вжито всіх заходів для забезпечення повного фактичного виконання судового рішення.
З приводу вказаного, то колегія суддів зазначає, що судове рішення є невиконаним, що не спростовується учасниками справи.
У випадку, якщо суб`єктом владних повноважень подано звіт, рішення суду в повному обсязі не виконане, проте суб`єкт владних повноважень вчинив всі залежні від нього дії для виконання судового рішення, суд повинен встановити новий строк для подання звіту.
Також, суд зазначає, що в адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.
Зазначені висновки суду узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 01 лютого 2022 року у справі №420/177/20 та ухвалах від 26 січня 2021 року у справі № 611/26/17, від 07 лютого 2022 року у справі №200/3958/19-а.
Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що наданий відповідачем звіт не містить повних даних виконання судового рішення, а висновки суду першої інстанції про надання нового строку для подання звіту про виконання рішення є правильними.
Верховний Суд в ухвалі від 04 липня 2023 року по справі № 200/3958/19-а зазначив:
Судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за невиконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду. При цьому, для прийняття судом звіту суб`єкта владних повноважень необхідним є встановлення виконання відповідним суб`єктом судового рішення у повному обсязі та у спосіб, визначений таким рішенням.
При цьому колегія суддів враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 704/1547/17 про те, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту можна, зокрема, встановити новий строк подання звіту. Тобто, суд вправі вжити заходів реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту. Для підтвердження мотивації такого підходу потрібно керуватися абзацом першим підпункту 3.2 пункту 3, абзацу другого пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 року №16-рп/2009, де зазначено, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини, а виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.
Колегія суддів зазначає, що відсутність фінансування бюджету з боку Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків не свідчить про виконання рішення у повному обсязі, а лише підтверджує, що таке невиконання судового рішення обумовлено об`єктивними обставинами, незалежними від посадових осіб вказаної установи.
За встановлених обставин, на виконання частини другої статті 382 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що наявні підстави для встановлення відповідачу нового строку для надання звіту про виконання рішення суду.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді звіту неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Щодо доводів апелянта про те, що існує об`єктивна необхідність у зміні способу і порядку виконання рішення в частині саме стягнення з Міжрегіонального управління на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період із 02 березня 2016 року по 13 листопада 2017 року, то колегія суддів зазначає наступне.
Згідно із абз. 1 ч. 1 ст. 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Як правильно зазначив суд першої інстанції, що встановлення чи зміна способу або порядку виконання рішення суду можлива лише за заявою стягувача чи виконавця, а отже така вимога не підлягає задоволенню, так як вимога була заявлена боржником у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване судове рішення з додержанням норм права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2026 року у справі №1.380.2019.002355 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена. 
Постанову разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи. 

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	О. П. Мандзій 	
 	 	Т. В. Онишкевич