ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
61022, м. Харків, пр. Науки, 5
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України 

23.06.2026р. Справа № 905/201/26 

Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., за участю секретаря судового засідання Сухіна В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом: Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (04080, м.Київ, вул.Кирилівська, 85; код ЄДРПОУ 19480600)
до відповідача: ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЛЮКС" (85100, Донецька обл., м.Костянтинівка, вул.Шахтарська, буд.3, код ЄДРПОУ 30617606)
про стягнення 2 082 100,06 грн, -

Представники сторін участь у засіданні не приймали

ОБСТАВИНИ СПРАИ:
Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до ТОВ «ЛЮКС» про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію за періоди грудня 2020 — січня 2021 року та липня — грудня 2023 року на загальну суму 2 082 100,06 грн.
Ухвалою суду від 03.04.2026 постановлено: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі 905/201/26; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 05.05.2026 року об 11:10 год., яке відбудеться у приміщенні суду, зал судового засідання № 104а.
Ухвалою суду від 05.05.2026 підготовче засідання було відкладено на 26.05.2026.
Ухвалою від 26.05.2026 було вирішено відкласти підготовче засідання на 02.06.2026 року об 11:00 год. Ухвалою від 02.06.2026 постановлено: закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті в судовому засіданні на 23.06.2026 о 10:35 год. 
Станом на 23.06.2026 року відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив, причин неподання відзиву суду не повідомлено.
Щодо повідомлення відповідача про розгляд справи
Відповідно до частини шостої статті 6 ГПК України, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.
Попри вказані вимоги закону, у відповідача відсутній зареєстрований електронний кабінет.
Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою відповідача є: 85100, Донецька обл., м.Костянтинівка, вул.Шахтарська, буд.3.
Відповідно до розділу 1.2 Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376 (із змінами та доповненнями), місто Костянтинівка Краматорського району Донецької області віднесено до територій активних бойових дій.
Відділення «Укрпошти» за адресою реєстрації відповідача не функціонує, а тому направити копію ухвали суду про відкриття провадження у даній справі у встановлений ст.242 ГПК України спосіб, а саме рекомендованим листом з повідомленням про вручення, неможливо.
09.04.2026 судом вживалися заходи для повідомлення ТОВ "Люкс" шляхом телефонного дзвінка на єдиний відомий суду номер 099-098-80-57, проте встановити зв`язок не виявилося можливим, про що свідчить наявна в матеріалах справи телефонограма.
Судом на офіційному сайті Господарського суду Донецької області на веб-порталі "Судова влада" було опубліковано оголошення зі змістом резолютивної частини ухвали про відкриття провадження у справі, роздруківка означеного оголошення наявна в матеріалах справи.
При цьому, відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.
Згідно із частинами 1, 2 статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.
Суд зазначає, що судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).
Відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що ним було вжито всі можливі заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи. Зважаючи на те, що передбачені статтею 248 ГПК України строки розгляду справи закінчені, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами».
Отже, відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, свої пояснення стосовно позову до суду не подав. Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.
Згідно із частиною 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 ГПК України, зважаючи на наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.
Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:
Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (далі – Позивач, Постачальник, ДПЗД «Укрінтеренерго») відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 №1023-р, статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі – НКРЕКП) від 14.03.2018 р. № 312 (далі – ПРРЕЕ, Правила), виконує функції постачальника «останньої надії» та діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої за постановою НКРЕКП від 06.11.2018 р. № 1344 (копія постанови - додаток № 1).
Товариство з обмеженою відповідальністю «Люкс» (далі – Відповідач, Споживач, ТОВ «Люкс») перебувало на постачанні електричної енергії у Позивача як постачальника «останньої надії» у наступних періодах: грудень 2020 року - січень 2021 року, липень - грудень 2023 року.
Відповідно до частини 6 статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» Позивач здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному ПРРЕЕ, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що затверджується НКРЕКП (додаток 7 до ПРРЕЕ), є публічним договором приєднання та оприлюднений на офіційному веб-сайті Позивача.
Статтею 634 ЦК України встановлено, що Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Приєднавшись до умов публічного договору відповідно до ст. 634 ЦК України, ТОВ «Люкс» прийняло його істотні умови в цілому, без права запропонувати власні умови, зокрема:
— п. 2.1: постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб його електроустановок, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами Договору;
— п. 5.8: розрахунковим періодом за Договором є календарний місяць;
— п. 5.10: оплата виставленого постачальником рахунка має бути здійснена споживачем у терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати його отримання, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у прийнятій споживачем комерційній пропозиції;
— п. 6.2: споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії та відшкодовувати постачальнику збитки, понесені внаслідок невиконання або неналежного виконання споживачем своїх зобов`язань.
Розділом «Спосіб (порядок) та строки оплати за постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» (пункти 4.1-4.5) Комерційної пропозиції визначено: «споживач сплачує 100% від орієнтованої вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання Споживачем рахунку.
У разі неотримання рахунку Споживач зобов`язується здійснити 100 % оплату самостійно (без рахунку) на поточний рахунок Постачальника, зазначений у Договорі, не пізніше ніж за 1 банківський (робочий) день до початку розрахункового періоду, виходячи з прогнозованого обсягу споживання електричної енергії у розрахунковому періоді та діючої у розрахунковому періоді та діючої у розрахунковому періоді ціни на електричну енергію.
Орієнтована вартість розраховується шляхом множення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на ціну, за якою здійснюється постачання електричної енергії Постачальником. Прогнозований обсяг споживання електричної енергії визначається на підставі даних, отриманих Постачальником від Оператора системи розподілу (передачі). Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому місяці здійснюється Споживачем на підставі виставленого Постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої Споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою Споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ».
Згідно з частиною 8 статті 64 ЗАКОНУ УКРАЇНИ «Про ринок електричної енергії», Постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.
Постачання електричної енергії споживачу здійснюється постачальником «останньої надії» у випадках, визначених у розділі III цих Правил (п. 6.2.1 ПРРЕЕ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)).
Початком постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" є дата припинення постачання електричної енергії споживачу попереднім електропостачальником, яка визначається відповідно до вимог пунктів 6.2.2 та 6.2.3 цієї глави.
Адміністратор комерційного обліку повідомляє постачальника "останньої надії" в одноденний термін про перелік споживачів (за формою згідно з додатком 8 до цих Правил), які переходять до постачальника "останньої надії", не пізніше дати такого переходу (п. 6.2.4 ПРРЕЕ).
Відповідно до положень пункту 10 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 р. № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (у редакції, чинній до 01.07.2024) до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор систем розподілу (далі – ОСР).
Згідно з фактичними обставинами справи, функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії щодо Відповідача, виконував відповідний ОСР, а саме Державне підприємство «Регіональні електричні мережі» в особі Донецької філії (далі ОСР, ДП «РЕМ»).
На виконання вимог ПРРЕЕ ДП «РЕМ» надало Позивачу інформацію про переведення Відповідача на постачання електричної енергії до Позивача як постачальника «останньої надії», а саме:
лист від 31.12.2020 № 17/2996 з Повідомленням оператора системи про споживачів, постачання електричної енергії яким здійснюється постачальником «останньої надії», згідно з яким Відповідача віднесено до категорії споживачів, постачання електричної енергії яким здійснює постачальник «останньої надії» з 30.12.2020 року.
лист від 19.07.2023 № 15/892 з Повідомленням оператора системи про споживачів, постачання електричної енергії яким здійснюється постачальником «останньої надії», згідно з яким Відповідача віднесено до категорії споживачів, постачання електричної енергії яким здійснює постачальник «останньої надії» з 14.07.2023 року.
Таким чином, згідно отриманої від ОСР інформації Відповідач приєднався до публічного договору постачання електричної енергії Постачальником «останньої надії», який відповідно частини 8 статті 64 ЗАКОНУ УКРАЇНИ «Про ринок електричної енергії» вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу, та у періодах грудень 2020 року - січень 2021 року, липень - грудень 2023 року споживав електричну енергію від Постачальника «останньої надії» на умовах зазначеного договору.
Згідно з постановою Верховного Суду від 20.09.2021 року у справі № 910/8958/20 у разі настання обставин, визначених у частині першій статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник «останньої надії» надає послуги з постачання електричної енергії та відповідно до пункту 66 частини першої статті 1 цього Закону не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу, а факт приєднання до публічного договору постачання електричної енергії від постачальника «останньої надії» відбувається по факту споживання електричної енергії без укладення договору з іншим електропостачальником (пункт 8.23. постанови Верховного Суду).
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» ОСР зобов`язаний при застосуванні процедур зміни/заміни електропостачальника надавати новому електропостачальнику інформацію про споживачів, приєднаних до його системи розподілу, яким здійснював продаж попередній електропостачальник, в обсягах та порядку, визначених Регулятором. ОСР щомісяця надає постачальнику «останньої надії» звіти щодо фактичного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (надалі – Звіти), на підставі яких постачальник «останньої надії» визначає обсяг спожитої електричної енергії кожним споживачем.
На виконання Договору ДПЗД «Укрінтеренерго» виставило Відповідачу на підставі отриманих від ОСР даних про фактичне споживання електричної енергії:
— на підставі Звіту про фактичне споживання електричної енергії за грудень 2020 року – рахунок № 000030617606/26/О12/09560 від 11.01.2021 та Акт № 003924 купівлі-продажу електроенергії за грудень 2020 від 31.12.2020 на обсяг споживання електричної енергії 257 кВт•год на загальну суму 864,35 грн (з ПДВ);
— на підставі Звіту про фактичне споживання електричної енергії за січень 2021 року – рахунок № 000030617606/26/О01/09893 від 09.02.2021 та Акт № 004082 купівлі-продажу електроенергії за січень 2021 від 31.01.2021 на обсяг споживання електричної енергії 2 222 кВт•год на загальну суму 7 920,78 грн (з ПДВ);
— на підставі Звіту про фактичне споживання електричної енергії за липень 2023 року – рахунок № 000030617606/26/О07/51635 від 09.08.2023 та Акт № 043998 купівлі-продажу електроенергії за липень 2023 від 31.07.2023 на обсяг споживання електричної енергії 8 123 кВт•год на загальну суму 41 306,82 грн (з ПДВ);
— на підставі Звіту про фактичне споживання електричної енергії за серпень 2023 року – рахунок № 000030617606/26/О08/52855 від 11.09.2023 та Акт № 045222 купівлі-продажу електроенергії за серпень 2023 від 31.08.2023 на обсяг споживання електричної енергії 37 720 кВт•год на загальну суму 221 616,61 грн (з ПДВ);
— на підставі Звіту про фактичне споживання електричної енергії за вересень 2023 року – рахунок № 000030617606/26/О09/54349 від 10.10.2023 та Акт № 046710 купівлі-продажу електроенергії за вересень 2023 від 30.09.2023 на обсяг споживання електричної енергії 43 432 кВт•год на загальну суму 289 462,99 грн (з ПДВ);
— на підставі Звіту про фактичне споживання електричної енергії за жовтень 2023 року – рахунок № 000030617606/26/О10/56031 від 09.11.2023 та Акт № 048370 купівлі-продажу електроенергії за жовтень 2023 від 31.10.2023 на обсяг споживання електричної енергії 44 794 кВт•год на загальну суму 282 556,43 грн (з ПДВ);
— на підставі Звіту про фактичне споживання електричної енергії за листопад 2023 року – рахунок № 000030617606/26/О11/58148 від 11.12.2023 та Акт № 050454 купівлі-продажу електроенергії за листопад 2023 від 30.11.2023 на обсяг споживання електричної енергії 62 228 кВт•год на загальну суму 424 529,87 грн (з ПДВ);
— на підставі Звіту про фактичне споживання електричної енергії за грудень 2023 року – рахунок № 000030617606/26/О12/60104 від 15.01.2024 та Акт № 052377 купівлі-продажу електроенергії за грудень 2023 від 31.12.2023 на обсяг споживання електричної енергії 9 329 кВт•год на загальну суму 66 544,69 грн (з ПДВ).
Усі вищевказані рахунки та акти купівлі-продажу електроенергії були надіслані на електронну пошту Відповідача, що підтверджується роздруківкою з системи Microsoft Outlook.
Відповідач, отримавши вказані рахунки та акти, оплату за спожиту електричну енергію не здійснив, унаслідок чого утворилася заборгованість за такими періодами:
— за грудень 2020 року – 864,35 грн; — за січень 2021 року – 7 920,78 грн; — за липень 2023 року – 41 306,82 грн; — за серпень 2023 року – 221 616,61 грн; — за вересень 2023 року – 289 462,99 грн; — за жовтень 2023 року – 282 556,43 грн; — за листопад 2023 року – 424 529,87 грн; — за грудень 2023 року – 66 544,69 грн.
Загальна заборгованість Відповідача за спожиту електричну енергію станом на момент пред`явлення цього позову, згідно з розрахунком по ОСР ДП «РЕМ», становить 1 334 802,54 грн
Вважаючи порушеним своє право, керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 549, 625 ЦК України, ДЕРЖАВНЕ ПІДПРИЄМСТВО ЗОВНІШНЬОЕКОНОМІЧНОЇ ДІЯЛЬНОСТІ «УКРІНТЕРЕНЕРГО» (ЄДРПОУ 19480600) звернулося до Господарського суду з позовом про стягнення з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛЮКС» (ЄДРПОУ 30617606):
— суми боргу в розмірі 1 334 802,54 грн за спожиту електричну енергію за період грудень 2020 року – січень 2021 року, липень – грудень 2023 року;
— пені у розмірі 1 409,52 грн, нарахованої за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань з оплати спожитої електричної енергії;
— інфляційних втрат у розмірі 270 314,48 грн, нарахованих за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань з оплати спожитої електричної енергії;
— 15% річних у розмірі 475 573,52 грн, нарахованих за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань з оплати спожитої електричної енергії.

Джерела права, акти їх застосування та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення.
Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються приписами Цивільного та Господарського кодексів України, Закону України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, умовами типового договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".
За приписами п. 3.4.3 ПРРЕЕ, постачальник «останньої надії» зобов`язаний постачати електричну енергію споживачам за ціною, що формується ним відповідно до методики, затвердженої Регулятором. Також Постачальник зобов`язаний повідомляти споживача на своєму веб-сайті або через засоби масової інформації про зміни тарифів (цін) у строки, визначені порядком формування ціни, за якою здійснює постачання електричної енергії споживачам постачальник «останньої надії».
Відповідно до ст.526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Приписами ст.ст. 509, 525, 526, 530 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 57 Закону України «Про ринок електричної енергії» електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
У судовому засіданні встановлено та не спростовано Відповідачем, що ДПЗД «Укрінтеренерго» у період грудень 2020 року – січень 2021 року, липень – грудень 2023 року поставило ТОВ «Люкс» електричну енергію загальним обсягом 208 105 кВт•год, що підтверджується звітами про фактичне споживання електричної енергії, наданими оператором системи розподілу – ДП «Регіональні електричні мережі».
На підставі отриманих від ОСР даних про фактичне споживання електричної енергії ДПЗД «Укрінтеренерго» сформувало та виставило Відповідачу рахунки і акти купівлі-продажу електроенергії, а саме:
— на підставі Звіту про фактичне споживання електричної енергії за грудень 2020 року – рахунок № 000030617606/26/О12/09560 від 11.01.2021 та Акт № 003924 купівлі-продажу електроенергії за грудень 2020 від 31.12.2020 на обсяг споживання електричної енергії 257 кВт•год на загальну суму 864,35 грн (з ПДВ);
— на підставі Звіту про фактичне споживання електричної енергії за січень 2021 року – рахунок № 000030617606/26/О01/09893 від 09.02.2021 та Акт № 004082 купівлі-продажу електроенергії за січень 2021 від 31.01.2021 на обсяг споживання електричної енергії 2 222 кВт•год на загальну суму 7 920,78 грн (з ПДВ);
— на підставі Звіту про фактичне споживання електричної енергії за липень 2023 року – рахунок № 000030617606/26/О07/51635 від 09.08.2023 та Акт № 043998 купівлі-продажу електроенергії за липень 2023 від 31.07.2023 на обсяг споживання електричної енергії 8 123 кВт•год на загальну суму 41 306,82 грн (з ПДВ);
— на підставі Звіту про фактичне споживання електричної енергії за серпень 2023 року – рахунок № 000030617606/26/О08/52855 від 11.09.2023 та Акт № 045222 купівлі-продажу електроенергії за серпень 2023 від 31.08.2023 на обсяг споживання електричної енергії 37 720 кВт•год на загальну суму 221 616,61 грн (з ПДВ);
— на підставі Звіту про фактичне споживання електричної енергії за вересень 2023 року – рахунок № 000030617606/26/О09/54349 від 10.10.2023 та Акт № 046710 купівлі-продажу електроенергії за вересень 2023 від 30.09.2023 на обсяг споживання електричної енергії 43 432 кВт•год на загальну суму 289 462,99 грн (з ПДВ);
— на підставі Звіту про фактичне споживання електричної енергії за жовтень 2023 року – рахунок № 000030617606/26/О10/56031 від 09.11.2023 та Акт № 048370 купівлі-продажу електроенергії за жовтень 2023 від 31.10.2023 на обсяг споживання електричної енергії 44 794 кВт•год на загальну суму 282 556,43 грн (з ПДВ);
— на підставі Звіту про фактичне споживання електричної енергії за листопад 2023 року – рахунок № 000030617606/26/О11/58148 від 11.12.2023 та Акт № 050454 купівлі-продажу електроенергії за листопад 2023 від 30.11.2023 на обсяг споживання електричної енергії 62 228 кВт•год на загальну суму 424 529,87 грн (з ПДВ);
— на підставі Звіту про фактичне споживання електричної енергії за грудень 2023 року – рахунок № 000030617606/26/О12/60104 від 15.01.2024 та Акт № 052377 купівлі-продажу електроенергії за грудень 2023 від 31.12.2023 на обсяг споживання електричної енергії 9 329 кВт•год на загальну суму 66 544,69 грн (з ПДВ).
Усі вищевказані рахунки та акти були надіслані на електронну пошту Відповідача, що підтверджується роздруківкою з системи Microsoft Outlook.
Проте Відповідач рахунки не оплатив навіть частково, унаслідок чого утворилася заборгованість за такими періодами:
— за грудень 2020 року – 864,35 грн; — за січень 2021 року – 7 920,78 грн; — за липень 2023 року – 41 306,82 грн; — за серпень 2023 року – 221 616,61 грн; — за вересень 2023 року – 289 462,99 грн; — за жовтень 2023 року – 282 556,43 грн; — за листопад 2023 року – 424 529,87 грн; — за грудень 2023 року – 66 544,69 грн.
Станом на час вирішення спору по суті заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 1 334 802,54 грн залишилась несплаченою. Матеріали справи не містять доказів повної чи часткової сплати Відповідачем вказаного боргу.
З огляду на викладене та на підставі наявних у матеріалах справи документів суд дійшов висновку, що Позивач належними та допустимими доказами довів факт порушення Відповідачем своїх договірних зобов`язань, у зв`язку з чим позовна вимога про стягнення заборгованості в розмірі 1 334 802,54 грн за спожиту ТОВ «Люкс» електричну енергію підлягає задоволенню.

Щодо нарахування пені, інфляційних втрат та 15% річних
Згідно з вимогами п.п. 2 та п.п. 6 п. 6.2 глави 6 Договору про постачання електричної енергії з постачальником «останньої надії», споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії та відшкодувати Постачальнику збитки, понесені ним у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням Споживачем своїх зобов`язань перед Постачальником, що покладені на нього чинним законодавством, та/або цим Договором.
Разом з тим, відповідно до положень п.п. 6 п. 7.1. глави 7 Договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», Постачальник має право отримувати відшкодування збитків від Споживача, що понесені Постачальником у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням Споживачем своїх зобов`язань перед Постачальником, відповідно до умов Договору та чинного законодавства.
Згідно із п. 9.1 Договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством.
Розділом «Розмір пені» Комерційної пропозиції встановлено, що за внесення передбачених умовами Договору платежів з порушенням термінів, визначених даною комерційною пропозицією, Постачальник має право нарахувати Споживачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.
Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно з приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (положення частини першої ст. 611 ЦК України).
Згідно з нормами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
В той же час частиною другою цієї ж статті ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Приписи ст. 625 ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Тобто, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили інший розмір процентів річних.
Водночас, відповідно до Комерційної пропозиції споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу Постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.
Тобто, встановлену Комерційною пропозицією процентну ставку в розмірі 15 % річних від простроченої суми, слід вважати іншим розміром процентів, встановленим договором відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Господарський суд звертає увагу, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 15% річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю, тобто інфляційні втрати не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання (правовий висновок, згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 по справі № 910/4590/19).
У зв`язку з простроченням оплати Позивач нарахував пеню на суми заборгованості за рахунками №000030617606/26/О12/09560 від 11.01.2021 та 000030617606/26/О01/09893 від 09.02.2021 за період з 22.01.2021 по 20.02.2022, яка становить 1 409,52 грн. Розрахунок пені проведено з урахуванням періодів зміни відсоткової ставки (від 12% до 20% річних) та фактичної кількості днів прострочення за кожним інтервалом.
Крім того, у зв`язку з несвоєчасним виконанням Відповідачем грошових зобов`язань з оплати спожитої електричної енергії Позивач нарахував інфляційні втрати за період з 01.01.2021 по 31.03.2026 у розмірі 270 314,48 грн.
Визначені Позивачем період нарахування пені (з 22.01.2021 по 20.02.2022) та період нарахування інфляційних втрат (з 01.01.2021 по 31.03.2026) суд вважає логічними та правомірними.
Перевіривши розрахунок пені, нарахованої на суми заборгованості за рахунками №000030617606/26/О12/09560 від 11.01.2021 та №000030617606/26/О01/09893 від 09.02.2021 з урахуванням періодів зміни відсоткової ставки (від 12% до 20% річних) та фактичної кількості днів прострочення за кожним інтервалом, а також розрахунок інфляційних втрат, суд визнає їх арифметично правильними та обґрунтованими. Тому позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 1 409,52 грн та інфляційних втрат у розмірі 270 314,48 грн підлягають задоволенню.
Щодо нарахування 15 % річних від простроченої суми
Згідно з наданим Протоколом розрахунку за типом заборгованості «% річних» станом на 20.03.2026 Позивач нарахував 15% річних за несвоєчасне виконання Відповідачем грошових зобов`язань з оплати спожитої електричної енергії, а саме:
— за рахунком № 000030617606/26/О07/51635 від 09.08.2023 на суму заборгованості 41 306,82 грн за період з 17.08.2023 по 20.03.2026 (947 днів) нараховано 16 075,75 грн;
— за рахунком № 000030617606/26/О08/52855 від 11.09.2023 на суму заборгованості 221 616,61 грн за період з 20.09.2023 по 20.03.2026 (913 днів) нараховано 83 151,99 грн;
— за рахунком № 000030617606/26/О09/54349 від 10.10.2023 на суму заборгованості 289 462,99 грн за період з 18.10.2023 по 20.03.2026 (885 днів) нараховано 105 277,57 грн;
— за рахунком № 000030617606/26/О10/56031 від 09.11.2023 на суму заборгованості 282 556,43 грн за період з 17.11.2023 по 20.03.2026 (855 днів) нараховано 99 282,08 грн;
— за рахунком № 000030617606/26/О11/58148 від 11.12.2023 на суму заборгованості 424 529,87 грн за період з 19.12.2023 по 20.03.2026 (823 дні) нараховано 143 584,53 грн;
— за рахунком № 000030617606/26/О12/60104 від 15.01.2024 на суму заборгованості 66 544,69 грн за період з 23.01.2024 по 20.03.2026 (788 днів) нараховано 21 490,87 грн.
Загальна сума нарахованих 15% річних згідно з протоколом розрахунку становить 468 862,79 грн.
Перевіривши наданий Позивачем розрахунок 15% річних, суд встановив, що суми заборгованості, покладені в основу розрахунку, відповідають сумам, зазначеним у виставлених рахунках та актах купівлі-продажу електроенергії.
Водночас суд зауважує, що загальна сума 15% річних, розрахована згідно з наданим Протоколом розрахунку, становить 468 862,79 грн, тоді як Позивач просить стягнути 475 573,52 грн, тобто на 6 710,73 грн більше. Зазначена розбіжність між позовною вимогою та поданим розрахунком-обґрунтуванням є арифметичною невідповідністю, яка не була усунута Позивачем та не знайшла свого підтвердження в матеріалах справи.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення 15% річних підлягає частковому задоволенню — в розмірі 468 862,79 грн, підтвердженому належними розрахунками. У задоволенні решти вимоги в розмірі 6 710,73 грн слід відмовити як арифметично необґрунтованої.
Станом на дату вирішення спору по суті Відповідач не надав суду доказів оплати вартості спожитої електричної енергії за період грудень 2020 року – січень 2021 року, липень – грудень 2023 року у розмірі 1 334 802,54 грн.
Господарський суд звертає увагу, що докази, які надаються учасниками справи до суду, мають відповідати встановленим критеріям: - належності, - допустимості, - достовірності - достатності, що визначені статтями 76 - 79 ГПК України.
Згідно з пунктами 2, 4, 5 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Отже, відповідальність за достовірність та належність доказів покладається на сторону, яка подала ці докази до суду.
Пунктом 2 частини 2 статті 320 ГПК України визначено, що підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі.
Рішення у справі №905/201/26 прийнято судом за наслідком дослідження наданих ДП «Укрінтеренерго» документів, які прийняті судом як належні, допустимі та достовірні докази. При цьому Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, відзиву на позов не подав та не надав суду жодних доказів, які б підтверджували або спростовували доводи Позивача.
У разі встановлення вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності факту фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення рішення у справі №905/201/26, воно може бути переглянуто судом за нововиявленими обставинами.
Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.
Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору та надавши належну юридичну оцінку всім доказам, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.
Судовий збір відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 91, 129, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Люкс» (85100, Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Шахтарська, буд. 3; ЄДРПОУ 30617606) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (вул. Кирилівська, 85, м. Київ, 04080; ЄДРПОУ 19480600) заборгованість за спожиту електричну енергію за період грудень 2020 року - січень 2021 року, липень - грудень 2023 року в розмірі 2 075 389,33 грн, з яких:
1 334 802,54 грн – заборгованість за спожиту електричну енергію (на рахунок IBAN НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк»);
1 409,52 грн – пеня (на рахунок IBAN UA458201720355340299019480600 в ГУ ДКСУ у Київській області);
270314,48 грн – інфляційні втрати (на рахунок IBAN UA458201720355340299019480600 в ГУ ДКСУ у Київській області);
468 862,79 грн – 15% річних (на рахунок IBAN UA458201720355340299019480600 в ГУ ДКСУ у Київській області)
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Люкс» (85100, Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Шахтарська, буд. 3; ЄДРПОУ 30617606) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (вул. Кирилівська, 85, м. Київ, 04080; ЄДРПОУ 19480600) витрати по сплаті судового збору у розмірі 24 904,67 грн (на рахунок IBAN UA458201720355340299019480600 в ГУ ДКСУ у Київській області).
У задоволенні решти вимог Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» у розмірі 6 710,73 грн відмовити.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
У судовому засіданні 23.06.2026 підписано скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.
Згідно з ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено та підписано 03.07.2026.

Суддя Е.В. Зекунов