П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/26175/24	

Суддя першої інстанції: Свида Л.І.
Час та місце ухвалення судового рішення «--:--»: м.Одеса
Повний текст судового рішення складений: 18.04.2025

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
суддів Шевчук О.А., Яковлєва О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги приватного підприємства «Юг-Технологія», Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства «Юг-Технологія» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

19.08.2024 приватне підприємство (надалі – ПП) «Юг-Технологія» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30.07.2024 №№31736/15-32-07-06 про застосування штрафних санкцій на суму 6120грн. за порушення пп.63.3 ст.63 ПК України; 31739/15-32-07-06 про застосування штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операції на суму 54803,77грн. 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у податкового органу були відсутні фактичні підстави для здійснення перевірки підприємства, оскільки наказ про призначення перевірки не містить зазначення конкретних підстав для її проведення, визначених п.80.2 ст.80 ПК України та не відображає інформацію, що стала підставою для призначення перевірки, тому спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню. Підприємство займається гуртовим продажом та розрахунок здійснюється на безготівковий рахунок компанії. Акт перевірки від 28.06.2024 не містить конкретні об`єм/розмір та вартість товарних запасів, а також дати/періоди, в яких не було здійснено їх облік. Крім того, вказуючи про нестачу товару на суму 31567,8грн., податковий орган не вказав таку суму у самому акті перевірки (сума визначено лише у відповіді ГУ ДПС в Одеській області на заперечення до акту перевірки), не зазначив первинну документацію на підставі якої встановлено нестачу, не конкретизував відносно яких товарів виявлено нестачу. При цьому, питання щодо дотримання платником податків вимог п.63.3 ст.63 ПК України не може бути предметом фактичної перевірки, оскільки повідомлення про об`єкти оподаткування не стосується здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, оформлення трудових відносин з працівником.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.04.2025 позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області №31736/15-32-07-06 від 30.07.2024 (про застосування штрафних санкцій на суму 6120грн. за порушення пп.63.3 ст.63 ПК України); в задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, зазначив, що відомістю про результати перевірки підприємства позивача встановлено про наявність товару на суму 23235,97грн. за відсутності накладних із зазначенням найменування, кількості за даними обліку, та фактичними даними його наявності під час перевірки, а також зазначено про нестачу товару на суму 31567,80 грн., у зв`язку з чим суд вважав підтвердженим порушення позивачем вимог п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» щодо необхідності ведення обліку товарних запасів, здійснення продажу лише тих товарів, що відображені в такому обліку та вимог п.п.1, 2 ст.3 цього ж закону щодо не проведення розрахункових операцій через РРО та не надання при цьому розрахункового документу. На підставі зазначеного, суд першої інстанції дійшов висновку щодо правомірності податкового повідомлення-рішення від 30.07.2024 №31739/15-32-07-06 про застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 54803,77грн. 
Разом з тим, суд визнав протиправним податкове повідомлення-рішення від 30.07.2024 №31736/15-32-07-06 про застосування штрафних санкцій на суму 6120грн. за порушення пп.63.3 ст.63ПК України у зв`язку з неподанням форми №20-ОПП стосовно 6 позицій наведених в акті перевірки (автомати для паяння плівки, для вертикального різання, пристрій для перемотування зі столом, вальцевальний верстат, низьковольтовий комплектний пристрій, компресор), зазначивши, що під час надання повідомлень за формою №20-ОПП застосовується принцип укрупнення інформації, яка надається про об`єкт оподаткування. При цьому, позивачем подане повідомлення за формою №20-ОПП щодо виробничого приміщення за адресою: м.Одеса, вул. Самарська, 2, де знаходиться зазначене обладнання, а тому у нього був відсутній обов`язок подавати повідомлення за формою №20-ОПП по зазначеним об`єктам. Крім того, суд зауважив, що з`ясування питання щодо дотримання платником податків вимог п.63.3 ст.63 ПК України не може бути предметом фактичної перевірки. 
Також, суд спростував доводи позивача щодо протиправності призначення фактичної перевірки з підстав необхідності посилання в наказі на конкретні (фактичні) підстави для її призначення, зазначивши, що правовою підставою для проведення перевірки є відповідний підпункт п.80.2 ст.80 ПК України, якій містить лише одну фактичну підставу для цього, а тому зазначення у наказі лише цього підпункту без розкриття його змісту та деталізації обставин не є істотним недоліком наказу, що дає підстави вважати його протиправним.
Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, сторони подали апеляційні скарги, в яких просять: позивач - рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні позову та ухвалити у цій частині нове про задоволення позовних вимог; відповідач - рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що ПП «Юг-Технологія» здійснює оптову торгівлю виключно в безготівковій формі, що не потребує застосування РРО. Позивач пояснює, що перед проведенням фактичної перевірки, перевіряючими особами було зроблено спробу провести контрольну розрахункову операцію, у ході якої їм було відмовлено у продажу товару за готівку, а тому в матеріалах справи відсутній акт проведення контрольно-розрахункової операції, який би міг підтвердити продаж товару без РРО. На думку позивача, сам факт нестачі товарно-матеріальних цінностей не може бути безумовним доказом здійснення готівкових розрахунків без застосування РРО, контролюючий орган повинен довести не лише наявність нестачі, але і факт реалізації цих товарів за готівку без належного оформлення через РРО. В контексті цього, апелянт вказує, що суд першої інстанції невірно ототожнив під час перевірки нестачу товарно-матеріальних цінностей з фактом здійснення продажу за готівку без застосування РРО. Крім того, як зазначає позивач, суд неправильно встановив факт порушення обліку товарних запасів, оскільки відомість про результати перевірки щодо повноти оподаткування, реалізації та фактичних залишків запасів була складена комірником підприємства, який не є уповноваженою особою для представництва інтересів підприємства перед контролюючими органами. Також, з акту перевірки неможливо встановити конкретний об`єм (розмір) та вартість товарних запасів на суму 23236,97грн., а також дати/періоди, в яких не було здійснено їх обліку. Те ж саме стосується нестачі товару на суму 31567,80грн. – не зазначено первинних документів, на підставі яких контролюючий орган дійшов висновку про продаж товару за готівку. Підсумовуючи свої доводи, позивач зазначає, що з боку відповідача не доведено порушення товариством п.п.1,2,12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». 
Доводи апеляційної скарги відповідача ґрунтуються на тому, що відповідно до п.63.3 ст.63 ПК України одним із способів податкового контролю є контроль за місцем розташування як платника податків, так і об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність. При цьому, у повідомленні за формою №20-ОПП надається інформація про всі об`єкти оподаткування, що є власними, орендованими або переданими в оренду. Оскільки під час перевірки було встановлено 6 одиниць непоставлених позивачем об`єктів на облік у контролюючому органі, апелянт зазначає про правомірність застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 6120грн.
Розгляд апеляційної скарги у справі здійснюється апеляційним судом у змішаній формі відповідно до п.112 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя 17.08.2021 №1845/0/15-21.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних скарг, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ПП «Юг-Технологія» з 24.05.2011 зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як юридичну особу, основним видом діяльності підприємства згідно КВЕД є: 46.49 - оптова торгівля іншими товарами господарського призначення. /а.с.14-15/
Також, ПП «Юг-Технологія» є платником податку на додану вартість з 14.12.2011 з індивідуальним податковим номером 376799815529 відповідно до свідоцтва №200014839. /а.с.31/
Згідно договору оренди від 01.01.2024 ТОВ «Созвездіє ЛСЛ» (орендодавець) надано в оренду ПП «Юг-Технологія» (орендар) приміщення за адресою: м.Одеса, вул.Самарська, 2, загальною площею 166,8кв.м. /а.с.35-37/
13.06.2024 ГУ ДПС в Одеській області прийнято наказ №5798-п «Про проведення фактичної перевірки «Юг-Технологія», яким на підставі п.п.19-1.1.4, 19-1.1.8 п.19-1 ст.19-1, ст.20, п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75, п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80, п.п.69.2 п.69 підрозділу 10 розділу XX ПК України, у зв`язку з наявною податковою інформацією, отриманою в рамках проведення аналізу, що свідчить про можливі порушення проведення розрахункових операцій без застосовування РРО/ПРРО, наказано провести фактичну перевірку позивача (податкова адреса та адреса господарського об`єкту: м.Одеса, Малиновський район, вул. Самарська, 2) з 19.06.2024 тривалістю 10 діб за період діяльності з 20.06.2021 по дату закінчення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). /а.с.42/
За результатами перевірки, ГУ ДПС в Одеській області складено акт перевірки від 28.06.2024 №27825/13/52/РРО/37679983 (зареєстрований 01.07.2024), в ході якої було встановлено: порушення порядку обліку товарних запасів, здійснення продажу товарів, які не відображені в такому обліку на загальну суму 23235,97грн.; нестача товару на суму 31567,80грн. (відомість ТМЦ, інвентаризація товарів ПП), а саме: згідно інвентаризації товарів, прибуткових та видаткових накладних, повернення (списання) не має, та з урахуванням банківських виписок продажу товару не має; не встановлено на облік у контролюючому органі за місцем здійснення господарської діяльності про об`єкти оподаткування, або об`єкти пов`язані з оподаткуванням, або через які, проводиться діяльність, а саме: автомат для паяння РЕТ плівки, автомат для вертикального різання LFQ700-1300, пристрій для перемотування ПСП-5 зі столом, варцевальний верстат ZB-1800, низьковольтний комплектний пристрій Я-5000-38У3, компресор ZA65-100. /а.с.49-52/
ПП «Юг-Технологія» подано заперечення на акт перевірки від 08.07.2024 №08/07-1, за результатом розгляду яких висновки акту залишені без змін. /а.с.53-54/
На підставі акту фактичної перевірки від 28.06.2024 №27825/13/52/РРО/37679983 (зареєстрований 01.07.2024), ГУ ДПС в Одеській області складено податкові повідомлення-рішення від 30.07.2024:
№31736/15-32-07-06 про застосування штрафних санкцій, за порушення п.63.3 ст.63 ПК України, в розмірі 6120 грн. (1020 грн. х 6 за п.117.1 ст.117 ПК України); /а.с.58/
№31739/15-32-07-06, про застосування штрафних санкцій, за порушення п.п.1, 2, 12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», в розмірі 54803,77грн. (31567,80грн. (100%) за п.1 ст.17 цього Закону, 23235,97грн. за ст.20 цього Закону). /а.с.59/
Не погоджуючись з прийнятими ГУ ДПС в Одеській області податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема щодо порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (надалі - ПК України).
Згідно з п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Так, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Порядок проведення фактичної перевірки врегульований ст.80 ПК України.
Пунктом 80.1 ст.80 ПК України встановлено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
З матеріалів справи вбачається, що наказом ГУ ДПС в Одеській області від 13.06.2024 №5798-п призначено фактичну перевірку ПП «Юг-Технологія» (на підставі п.п.19-1.1.4, 19-1.1.8 п.19-1 ст.19-1, ст.20, п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75, п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80, п.п.69.2 п.69 підрозділу 10 розділу XX ПК України) тривалістю 10 діб з 19.06.2024 за період діяльності з 20.06.2021. /а.с.42/
Відповідно до пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів
Судова колегія погоджується з висновком першої інстанції щодо правомірності наказу від 13.06.2024 №5798-п, оскільки відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 26.03.2024 у справі №420/9909/23, покликання у наказі на пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України, що утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абз.3 п.81.1 ст.81 ПК України, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що такий наказ породжує його неоднозначне трактування та/або невизначеність із фактичною підставою перевірки, та такий наказ не можна вважати протиправним.
Стосовно встановлених відповідачем порушень п.п.1, 2, 12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», колегія суддів зазначає наступне. 
Як вбачається з матеріалів акту порушення порядку обліку товарних запасів, здійснення продажу товарів, які не відображені в такому обліку на загальну суму 23235,97грн.; нестача товару на суму 31567,80грн. (відомість ТМЦ, інвентаризація товарів ПП), а саме: згідно інвентаризації товарів, прибуткових та видаткових накладних, повернення (списання) не має, та з урахуванням банківських виписок продажу товару не має.
Колегія суддів приймає до уваги доводи позивача, що сам факт нестачі товарно-матеріальних цінностей не може бути безумовним доказом здійснення розрахунків без застосування РРО, оскільки контролюючий орган повинен довести не тільки наявність нестачі, а й факт реалізації таких товарів за готівку без належного оформлення через РРО. 
Так, відповідно до пп.20.1.11 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи, визначені пп.41.1.1 п.41.1 ст.41 цього Кодексу, мають право проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій. 
Відповідно до п.80.4 ст.80 ПК України перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.
Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначаються Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР (надалі – Закон України №265/95-ВР), дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
Статтею 2 Закону України №265/95-ВР визначено, що розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця;
розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.
Відповідно до п.п.1, 2, 12 ст.3 Закону України №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:
проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;
надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти);
вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Як пояснює позивач, під час проведення перевірки, посадові особи відповідача спробували здійснити контрольну розрахункову операцію та здійснити купівлю продукції за готівку, однак отримали відмову у зв`язку з тим, що підприємство займається гуртовим продажом та розрахунок здійснюється на безготівковий рахунок компанії. Також, перевіряючим особам було повідомлено, що вони знаходяться на складі, де не може бути здійснена розрахункова операція, у зв`язку з чим надано розрахунковий документ та контакти директора для заключення договору та оформлення гуртового замовлення. 
Колегія суддів враховує, що відповідачем не надано доказів щодо проведення контрольно-розрахункової операції, які б підтвердили продаж товарів без застосування РРО. Більш того, акт фактичної перевірки від 28.06.2024 у графі «проведення контрольної розрахункової операції» не містить жодної інформації, так само як і відсутні відомості у графі «сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків, з урахуванням проведеної контрольної розрахункової операції», що свідчить про те, що така операція перевіряючими особами не здійснювалась, а тому відсутні підстави вважати, що проведеною перевіркою встановлено факт продажу позивачем будь-яких товарів без застосування РРО. 
Стосовно обліку товарних запасів, здійснення продажу товарів, які не відображені в такому обліку на загальну суму 23235,97грн., слід зазначити, що в матеріалах справи наявна відомість про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей).
Відповідно до вказаної відомості зняття фактичних залишків товарів проведено станом на 24.06.2024, а загальна вартість фактичних залишків запасів, виявлених під час проведення перевірки, становить 23235,97грн. 
Також, з відомості вбачається, що вона є Додатком 3 до Методичних рекомендацій щодо оформлення матеріалів перевірки за дотриманням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, затверджених наказом ДПА України від 12.08.2008 №534.
Відповідно до положень розділу 5 Методичних рекомендацій «Рекомендації щодо оформлення додатка до акта перевірки з порядку визначення повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів товарно-матеріальних цінностей)» фактичні залишки запасів (товарно-матеріальних цінностей), визначені при обстеженні приміщень суб`єкта господарювання, під час перевірки відображаються у відомості про результати контролю за повнотою оприбуткування, реалізації та фактичні залишки запасів (товарно-матеріальних цінностей) (далі - Відомість), форму якої наведено у додатку 3 до Методичних рекомендацій. У Відомості зазначаються назва та код суб`єкта господарювання, адреса, назва й адреса господарського об`єкта, інформація про підставу проведення перевірки, дата та час початку і завершення перевірки, інформація про результати перевірки. Перед проведенням перевірки у матеріально відповідальної особи береться розписка щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей), включення у товарні звіти всіх видаткових і прибуткових документів на цінності. Розписка є невід`ємною частиною Відомості.
Однак, відповідачем до вказаної відомості не було надано розписки, яка є невід`ємною її частиною щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей), включення у товарні звіти всіх видаткових і прибуткових документів на цінності.
Слід зазначити, що правопорушення, за яке до позивача застосовано штрафні санкції на підставі ст.20 Закону України №265/95-ВР, передбачає, що до суб`єкта господарювання застосовується відповідна фінансова санкція за: здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку, тобто має бути встановлений факт реалізації товару, який не облікований; та/або ненадання під час перевірки документів, які підтверджують саме облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Разом з тим, з наданої відомості та акту перевірки неможливо встановити на підставі чого контролюючий орган дійшов висновку, що товар був реалізований.
Крім того, відповідачем не надано відповідних доказів на підтвердження того, що на складі підприємства, під час здійснення перевірки, було встановлено наявність готівкових коштів.
З урахуванням наведеного, судова колегія приходить до висновку, що контролюючим органом не доведено в повному обсязі порушень позивачем п.п.1, 2, 12 ст.3 Закону України №265/95-ВР, у зв`язку з чим податкове повідомлення-рішення від 30.07.2024 №31739/15-32-07-06 про застосування штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операції на суму 54803,77грн. є протиправним та підлягає скасуванню. 
Стосовно податкового повідомлення-рішення від 30.07.2024 №31736/15-32-07-06 про застосування штрафних санкцій на суму 6120грн. за порушення позивачем пп.63.3 ст.63 ПК України, колегія суддів зазначає наступне.
Так, відповідно до положень п.63.3 ст.63 ПК України з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).
Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу. 
Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.
Заява про взяття на облік платника податків за неосновним місцем обліку подається у відповідний контролюючий орган протягом 10 робочих днів після створення відокремленого підрозділу, реєстрації рухомого чи нерухомого майна чи відкриття об`єкта чи підрозділу, через які провадиться діяльність або які підлягають оподаткуванню.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржуваним рішенням до позивача застосовано штрафні санкції на підставі п.117.1 ст.117 ПК України у розмірі 6200грн. за 6 одиниць непоставлених об`єктів на облік у контролюючому органі шляхом подання повідомлення за формою №20-ОПП (1020грн.х6). При цьому, вказане рішення прийнято відповідачем на підставі акту про результати фактичної перевірки від 28.06.2024 з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у т.ч. про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками.
Слід зазначити, що відповідно до пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України підставою для проведення фактичної перевірки визначено наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
Тобто, відповідач допустив розширене тлумачення своїх повноважень, оскільки обраний ним спосіб реалізації владної управлінської функції щодо здійснення контролю за дотриманням позивачем вимог п.63.3 ст.63 ПК України не входить до предмета фактичної перевірки.
Застосування законодавцем у пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України словосполучення «та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи» не наділяє відповідача повноваженнями на дослідження під час проведення фактичної перевірки питань подання платником повідомлення за формою №20-ОПП, оскільки таке повідомлення не є документом дозвільного характеру, наявність яких належить до предмета контролю у ході проведення фактичної перевірки.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з`ясування питання щодо дотримання платником податків вимог п.63.3 ст.63 ПК України не може бути предметом фактичної перевірки (пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України), оскільки повідомлення про об`єкти оподаткування (форма 20-ОПП) не стосується здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, оформлення трудових відносин з працівниками, не пов`язане із отриманням дозвільних документів тощо.
Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 15.03.2023 у справі №440/1262/21. 
Таким чином, спірне податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 30.07.2024 №31736/15-32-07-06 є протиправним та підлягає скасуванню.
На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з`ясовано обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права в частині відмови у задоволенні позову щодо протиправності податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 30.07.2024 №31739/15-32-07-06, рішення суду першої інстанції, в порядку ст.317 КАС України, в цій частині підлягає скасуванню.
Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Керуючись ст.ст.139, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу приватного підприємства «Юг-Технологія» задовольнити, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2025 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог.
Ухвалити у цій частині постанову, якою визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 30.07.2024 №31739/15-32-07-06 про застосування штрафних санкцій у розмірі 54803,77грн.
Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області на користь приватного підприємства «Юг-Технологія» судовий збір у розмірі 9084 (дев`ять тисяч вісімдесят чотири)грн.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2025 року залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач 		А.В. Крусян	
Судді	  	О.А. Шевчук   О.В. Яковлєв