Справа № 438/896/26 
Провадження № 3/438/340/2026 

П О С Т А Н О В А
іменем України

18 червня 2026 року м. Борислав
Суддя Бориславського міського суду Львівської області Пантелєєв Д.Г., за участю секретаря Дівчур В.М., розглянувши матеріали, що надійшли до суду з відділення поліції №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Борислава, громадянку України, не працюючу, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.184 ч.1 КУпАП, 
встановив:
До суду з відділення поліції №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області надійшов 21.05.2026 р. адміністративний протокол, складений відносно ОСОБА_1 про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.184 ч.1 КУпАП. 
В протоколі серії ВБА №210158 від 15.05.2026р. вказано, що 07.05.2026р. о 21-30 год. ОСОБА_1 ухилилась від виконання батьківських обовязків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній вчинив конфлікт з ОСОБА_3 21.02.2028р., ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 під час якого завдав їм тілесних ушкоджень, за що відповідальність передбачена ст.184 ч.1 КУпАП.
Представник ОСОБА_1 – адвокат Сащук М.М. надіслав на адресу суду клопотання про закриття провадження у справі, яке мотивовано тим, що обов`язковими елементами складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, є: наявність конкретного передбаченого законом обов`язку батьків; факт його невиконання або неналежного виконання; причинний зв`язок між поведінкою батьків, їх дітей та наслідками, які настали; наявність належних та допустимих доказів такого ухилення. Сам по собі факт участі дитини у конфлікті або навіть неналежна поведінка дитини автоматично не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. Диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП є бланкетною та вимагає від органу, який склав протокол, чітко встановити і зазначити, які саме передбачені законом обов`язки щодо забезпечення умов життя, навчання чи виховання дитини були порушені батьками та якими доказами це підтверджується. Матеріали справи не містять жодного належного доказу того, що ОСОБА_1 ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків. Зокрема, у матеріалах справи відсутні: характеристики із закладу освіти; висновки служби у справах дітей; акти обстеження умов проживання сім`ї; висновки підрозділів ювенальної превенції; дані про перебування сім`ї на будь-яких профілактичних обліках; дані про систематичне невиконання батьківських обов`язків; будь-які інші належні докази неналежного виховання дитини. Фактично єдиною підставою для складення протоколу став конфлікт між дітьми, який мав місце 07.05.2026 року. При цьому обставини події, викладені у протоколі однобічно та не відповідають фактичним обставинам справи. Конфлікт між дітьми мав взаємний характер, а його учасниками були декілька неповнолітніх осіб. В справі відсутні будь які належні докази того, що саме ОСОБА_6 був одноосібним ініціатором конфлікту. Конфлікту передували провокаційні дії інших учасників події щодо ОСОБА_7 , а його поведінка була реакцією на їх дії, а таких обставин покладення відповідальності за конфлікт виключно на матір неповнолітнього потерпілого без належного доведення факту ухилення від виконання батьківських обов`язків виглядає необґрунтованим та свідчить про неповне з`ясування всіх обставин події. Звертає увагу суду і на те, що пояснення ОСОБА_1 , як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у матеріалах справи фактично відсутні, а висновки органу поліції ґрунтуються переважно на поясненнях іншої сторони. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не є беззаперечним доказом вини особи та підлягає перевірці сукупністю інших належних і допустимих доказів. Отже, матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів того, що ОСОБА_1 ухилялася від виконання передбачених законом обов`язків щодо виховання дитини.
Вивчивши матеріали адміністративної справи, суддя приходить до висновку, що в діях останньої відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.184 ч.1 КУпАП, виходячи з наступного.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Диспозицією ст.184 ч.1 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей -
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів дитини. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких діях: ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Однак, в протоколі серії ВБА №210158 від 15.015.2026р., складеного відносно ОСОБА_1 не зазначено в чому саме виражалося її ухиляння від виконання батьківських обов`язків щодо виховання сина.
Враховуючи те, що ані в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 за ст.184 ч.1 КУпАП, ані в доданих до нього документах, не міститься відомостей стосовно того, якими саме діями або бездіяльністю остання ухилялася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання сина, суд не вбачає в її діях складу правопорушення за ст.184 ч.1 КУпАП 
Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи, дана правова норма не передбачає судового рішення про направлення справи на дооформлення.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ст.184 ч.1 КУпАП. 
Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.
Керуючись ст.ст.184 ч.1, 245, 251, 247, 280 КУпАП, суддя,-
постановив:
Провадження у справі про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.184 ч.1 КУпАП,- закрити за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.

Суддя Дмитро ПАНТЕЛЄЄВ