ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 р.	Справа № 641/2006/26	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,
за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Слобідського районного суду міста Харкова від 20.04.2026, головуючий суддя І інстанції: Василенко О.Я., по справі № 641/2006/26
за позовом ОСОБА_1 
до  Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції , Адміністрації Слобідського району Харківської міської ради 
про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Слобідського районного суду міста Харкова з позовом до Адміністрації Слобідського району Харківської міської ради, Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, у якому просив:
- визнати протиправним порушення процедури виконавчого провадження, а саме не надіслання постанови про відкриття виконавчого провадження та інших документів виконавчого провадження у встановленому законом порядку;
- скасувати постанову Адміністративної комісії Слобідського району при виконавчому комітеті Харківської міської ради №21/1 від 05 листопада 2025 року про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Рішенням Слобідського районного суду міста Харкова від 20.04.2026 у справі № 641/2006/26 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Адміністрації Слобідського району Харківської міської ради, Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення за ст. 152 КУпАП відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, яку аргументує порушенням судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення Слобідського районного суду м. Харкова від 20.04.2026 у справі №641/2006/26, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказує, що позов обґрунтовувався виключно процедурними порушеннями при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а саме неналежним повідомленням позивача та ненаправленням йому постанови, а не запереченням самого факту правопорушення. 
Додатково апелянт наголошує, що у справі, що розглядається, відповідач не надав жодного доказу того, що номер телефону, на який надсилалися SMS та Viber-повідомлення, дійсно належить ОСОБА_1 , повідомлення були прочитані або отримані саме позивачем, позивач не надавав будь-яку письмову згоду на отримання офіційних документів через месенджер Viber; зміст обов`язку повідомити особу не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим. Апелянт вказує, що суд першої інстанції фактично вийшов за межі заявлених вимог, дослідивши та надавши оцінку складу правопорушення, наявності вини позивача та правомірності накладення штрафу по суті.
Позивач зазначає, що у першому судовому засіданні 27 березня 2026 р., яке відбулося за відсутності позивача чи його представника, суд допитав як свідка ОСОБА_2 - головного спеціаліста-відповідального секретаря Адміністративної комісії Слобідського району при виконавчому комітеті Харківської міської ради, яка не може бути допитана як свідок, оскільки є безпосереднім учасником адміністративного провадження, яке оскаржується. Скаржник вказує, що показання свідків стосовно присутності позивача під час складання протоколу є суперечливими, наявність взаємовиключних показань свідків і повна відсутність у матеріалах справи доказів присутності позивача при складанні протоколу мають тлумачитися на його користь.
Позивач також звертає увагу суду на ненаправлення йому оскаржуваної постанови в установленому порядку, тому вона не набрала законної сили в частині, що дозволяє її примусове виконання; відповідно, відкриття виконавчого провадження НОМЕР_4 відбулося передчасно та з порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження", а тому відповідні постанови державного виконавця також підлягають скасуванню, позивачем такі постанови не отримувалися, що є порушенням процедури виконавчого провадження.
28.04.2026 до Другого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив Адміністрації Слобідського району Харківської міської ради на апеляційну скаргу позивача, в якому відповідач просить у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Слобідського районного суду м. Харкова від 20.04.2026 у справі № 641/2006/26 відмовити повністю.
Відповідач вказує, що листування засобами зв`язку із керівником ЖК «Експресс» ОСОБА_1 здійснювалося головним спеціалістом управління житлового господарства Адміністрації Слобідського району Харківської міської ради Зарубіною С.А., що спростовує твердження позивача, про те, що про наявність адміністративного протоколу, розгляду справи про адміністративне правопорушення, наявність постанови про накладення адміністративного стягнення, постанови про відкриття виконавчого провадження він дізнався лише після блокування його банківських рахунків. Відповідач вказує, що свідчення ОСОБА_3 , яка мешкає по АДРЕСА_1 , є доказом того, що позивач був заздалегідь обізнаний про факт правопорушення, про час та місце складення протоколу про адміністративне правопорушення.
У відзиві відповідач наголошує, що постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_4 позивачу було направлено рекомендованим листом 04.12.2025 на адресу: АДРЕСА_2 , одержувач ОСОБА_1 (поштовий трек-номер НОМЕР_1 ). Відповідач зазначає, що лист не був отриманий боржником, його було повернуто на адресу відділу.
29.04.2026 до Другого апеляційного адміністративного суду надійшла відповідь позивача на відзив на апеляційну скаргу, в якій позивач просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю та розглянути питання щодо постановлення окремої ухвали (відповідно до ст. 249 КАС України) щодо наявності у діях посадових осіб Адміністрації Слобідського району Харківської міської ради ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст. 366 (службове підроблення) та ст. 384 (завідомо неправдиве показання свідка) Кримінального кодексу України, з направленням відповідних матеріалів до органів Національної поліції.
Відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у них докази, обговоривши підстави та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що згідно з повідомленням від 07.10.2025 головним спеціалістом Управління житлового господарства Адміністрації Слобідського району Харківської міської ради Зарубіною С.А. виявлено порушення вимог «Правил благоустрою території міста Харкова» за адресою: пр-т Байрона 144-В, а саме: купа гілок на прибудинковій території, суб`єктом господарської діяльності якої є ЖК «Експрес», голова правління ОСОБА_1, останнього було повідомлено, що йому необхідно усунути виявлені порушення до 14.10.2025. Роздруківку повідомлення надіслано ОСОБА_1 також через месенджер «Viber». Вказане підтверджується скриншотом листування.
Головним спеціалістом управління житлово-комунального господарства Адміністрації Слобідського району Харківської міської ради Зарубіною Світланою Анатоліївною, уповноваженою Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 09.02.2011 № 60 «Про надання повноважень осадовим особам складати протоколи про адміністративні правопорушення», було складено протокол №2 про адміністративне правопорушення за ст. 152 КУпАП, відповідно до якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучі керівником ЖК «Експресс», ЕДРПОУ 22672390, порушив п. 5.6.3.2 та п. 5.7.1.4 Правил та вимог благоустрою м. Харкова, затверджених рішенням 11 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 16.11.2011 № 504/11, що передбачає настання відповідальності за ст. 152 КУпАП «Порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів». Протокол ОСОБА_1 не підписаний, в графі підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, проставлена відмітка «відмовився», у присутності свідків - ОСОБА_4 .
Протоколом встановлено, що 14.10.2025 о 8-10 прибудинкова територія ЖК «Експрес» за адресою: пр-т Байрона 144-В знаходиться у незадовільному стані, а саме: влаштовані звалища з гілок та негабаритного сміття. З доданих до протоколу фотографій вбачається, що на прибудинковій території, поруч зі сміттєвими баками влаштоване несанкціоноване звалище громіздких предметів. На іншому фото зафіксовано звалище гілок поміж дерев.
29.10.2025 смс-повідомленням на номер телефону ОСОБА_1 направлено повідомлення, що Адміністрацією Слобідського району Харківської міської ради, вул. Георгія Тарасенка (Плеханівська), 42, т.0577252143, НОМЕР_2 викликається ОСОБА_1 , як правопорушник на 15.00 05 листопада 2025 р., малий зал Адміністрації. Адміністративна справа від 14.10.2025, за ст.152 КУпАП. Наслідки неявки - ст. 268 КУпАП.
29.10.2025 вказане вище повідомлення направлено на номер телефону ОСОБА_1 у мессенджері Viber.
На підставі цього протоколу Адміністративна комісія 05.11.2025 винесла Постанову №21/1, якою на гр. ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн 00 коп. Роз`яснено, що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений у 15-денний термін з дня вручення цієї постанови. Постанова набирає чинності з 15 листопада 2025 року.
06.11.2025 на адресу: АДРЕСА_3 ЖК «Експрес» ОСОБА_1 направлено лист, яким останнього повідомлено про винесення Постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП, роз`яснено порядок сплати штрафу та строки оскарження. Конверт повернувся без вручення адресату.
На підставі заяви заступника голови Адміністративної комісії Вікторії Самойлової, головним державним виконавцем Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Бублій А.В. 03.12.2025 відкрито виконавче провадження НОМЕР_4 про примусове стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 1700,00 грн.
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП).
Згідно із частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
За приписами статті 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.
Статтею 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Отже, закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.
Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.
Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.
Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 у справах № 308/12552/16-а та № 482/9/17, від 06.02.2020 у справі № 205/7145/16-а, від 10.04.2023 у справі № 510/248/17.
Колегія суддів зауважує, що факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.
Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі №591/2794/17, від 06.02.2020 у справі № 05/7145/16-а, від 21.05.2020 у справі №286/4145/15-а, від 31.03.2021 у справі №676/752/17.
Як встановлено з протоколу №2 про адміністративне правопорушення за ст. 152 КУпАП від 14.10.2025, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи керівником ЖК «Експресс», ЄДРПОУ 22672390, порушив п. 5.6.3.2 та п. 5.7.1.4 Правил та вимог благоустрою м. Харкова, затверджених рішенням 11 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 16.11.2011 № 504/11, що передбачає настання відповідальності за ст. 152 КУпАП «Порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів».
Колегія суддів звертає увагу на те, що протокол не містить посилання на дату і час розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Водночас, із наявних у матеріалах справи знімків екрану застосунку Viber слідує, що 29.10.2025 повідомленням на номер телефону НОМЕР_3 було направлено інформацію про те, що Адміністрацією Слобідського району Харківської міської ради, вул. Георгія Тарасенка (Плеханівська), 42, т.0577252143, НОМЕР_2 викликається ОСОБА_1 як правопорушник на 15.00 05 листопада 2025 р., малий зал Адміністрації. Адміністративна справа від 14.10.2025, за ст.152 КУпАП. Наслідки неявки - ст. 268 КУпАП.
При цьому, колегія суддів вказує, що матеріали справи не містять доказів того, що номер телефону НОМЕР_3 , на який надсилалося повідомлення, дійсно перебував у користуванні позивача на час відправлення повідомлення, та повідомлення були отримані та прочитані саме позивачем за три дні до початку розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Докази повідомлення позивача шляхом надсилання йому поштою повістки про розгляд справи про адміністративне правопорушення відповідачем до суду не надано.
При цьому, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач належним чином був повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення з посиланням на показання свідка ОСОБА_2 , що при спілкуванні телефоном ОСОБА_1 повідомив, що не може бути присутнім на засіданні 05.11.2025, на питання чи розглядати протокол без його участі відповідав ствердно, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що телефоном із посадовою особою Адміністрації Слобідського району Харківської міської ради спілкувався саме ОСОБА_1 .
При цьому, згідно з частинами 1, 2 статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
За приписами статті 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до положень статті 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Таким чином, із наведеного випливає, що обставини обізнаності позивача про місце та час розгляду справи повинні підтверджуватися належними та допустимими доказами, зокрема, підписом особи у протоколі про адміністративне правопорушення, у якому зазначена дата розгляду справи, повісткою або повідомленням про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення з підписом особи про їх отримання, або зворотнім поштовим повідомленням про отримання повістки або повідомлення про день та час розгляду справи, письмовим клопотанням особи стосовно дати, часу та місця розгляду справи тощо, однак такі обставини не можуть підтверджуватися показами свідка.
У подальшому, 05.11.2025, Адміністративною комісією Слобідського району при виконавчому комітеті Харківської міської ради було винесено Постанову №21/1, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн 00 коп. Роз`яснено, що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений у 15-денний термін з дня вручення цієї постанови. Постанова набрала чинності 15 листопада 2025 року.
Таким чином, колегія суддів доходить висновку, позивача не було належним чином повідомлено про місце і час розгляду справи про адміністративне правопорушення, тому постанова Адміністративної комісії Слобідського району при виконавчому комітеті Харківської міської ради №21/1 від 05 листопада 2025 року про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.
Отже, з урахуванням наведеного, колегія суддів вказує, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування постанови Адміністративної комісії Слобідського району при виконавчому комітеті Харківської міської ради №21/1 від 05 листопада 2025 року про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 і закриття справи про адміністративне правопорушення з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог у цій частині.
Стосовно позовних вимог про визнання протиправним порушення процедури виконавчого провадження, а саме ненадіслання позивачу постанови про відкриття виконавчого провадження та інших документів виконавчого провадження у встановленому законом порядку, колегія суддів вказує на наступне.
Згідно з вимогами частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог частини 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з вимогами частини 1 статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно з пунктами 1-6 частини 1 статті 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, зокрема, адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму; адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України; адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті; адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років"; адміністративні справи за позовними заявами територіального центру комплектування та соціальної підтримки з приводу тимчасового обмеження громадян України у праві керування транспортним засобом під час мобілізації.
За приписами частини 2 статті 20 КАС України, окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частинами першою та третьою цієї статті.
При цьому, колегія суддів вказує, що частиною 2 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII закріплено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Отже, системний аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, зокрема, адміністративні справи з приводу:
- рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;
- рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними саме рішень судів у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
У той же час, адміністративні справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стосовно виконання ними рішень інших органів підсудні окружним адміністративним судам.
Як встановлено з позовних вимог в межах даної справи, вимога позивача щодо визнання протиправним порушення процедури виконавчого провадження, а саме ненадіслання постанови про відкриття виконавчого провадження та інших документів виконавчого провадження стосується виконання постанови Адміністративної комісії Слобідського району при виконавчому комітеті Харківської міської ради №21/1 від 05 листопада 2025 року про накладення на позивача адміністративного штрафу, а не виконання рішення суду, тому така вимога підлягає розгляду в окружному адміністративному суді.
Водночас, вимога про скасування постанови Адміністративної комісії Слобідського району при виконавчому комітеті Харківської міської ради №21/1 від 05 листопада 2025 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 і закриття справи про адміністративне правопорушення до Адміністрації Слобідського району Харківської міської ради підлягає розгляду в місцевому загальному суді як адміністративному суді.
Отже, колегія суддів зауважує, що перша вимога підсудна окружному адміністративному суду, тоді як друга вимога підсудна місцевому загальному суду як адміністративному суду.
Водночас, дана справа розглядалася місцевим загальним судом як адміністративним судом, а саме Слобідським районним судом міста Харкова.
При цьому, відповідно до частини 1 статті 21 КАС України, позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.
Частиною 3 статті 21 КАС України передбачено, якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд.
Із наведеного випливає, що позивач має право заявляти декілька вимог в одній позовній заяві за умови, якщо такі вимоги пов`язані між собою.
Згідно з частиною 1 статті 172 КАС України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.
Однак, відповідно до частини 5 цієї статті не допускається об`єднання в одне провадження декількох вимог, щодо яких законом визначено виключну підсудність різним судам.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку щодо неможливості об`єднання в одне провадження позовних вимог, які належить розглядати за правилами різної підсудності.
Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.03.2023 у справі № 215/3640/22.
Отже, в одне провадження неможливо об`єднати декілька позовних вимог, якщо вони не пов`язані між собою.
Критеріями об`єднання позовних вимог, тобто передбаченими законом умовами, за яких в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, є пов`язаність таких вимог між собою підставою виникнення або поданими доказами, наявністю основних та похідних позовних вимог, суб`єктним складом правовідносин, предметом спору та характером спірних правовідносин у їх сукупності.
Колегія суддів звертає увагу на те, що вимога позивача скасувати постанову Адміністративної комісії Слобідського району при виконавчому комітеті Харківської міської ради №21/1 від 05 листопада 2025 року про накладення на позивача адміністративного стягнення і закрити справу про адміністративне правопорушення стосується підстав притягнення позивача до адміністративної відповідальності та заявлена до Адміністрації Слобідського району Харківської міської ради.
У той же час, позовна вимога про визнання протиправним порушення процедури виконавчого провадження, а саме ненадіслання постанови про відкриття виконавчого провадження та інших документів виконавчого провадження у встановленому законом порядку, заявлена до Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та стосується саме процедури ведення виконавчого провадження.
Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги позовної заяви ОСОБА_1 не пов`язані між собою, оскільки стосуються різних предметів та підстав позову, заявлені до різних відповідачів.
З наведеного слідує, що заявлена позовна вимога до Адміністрації Слобідського району Харківської міської ради підлягає розгляду в місцевому загальному суді як адміністративному суді, в той час, коли вимога до Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України підлягає розгляду в окружному адміністративному суді.
Отже, позовну заяву було подано позивачем до Слобідського районного суду міста Харкова з порушенням правил предметної юрисдикції адміністративного судочинства.
У той же час, суд першої інстанції, приймаючи рішення у справі № 641/2006/26, не звернув увагу на порушення правил предметної юрисдикції та допустив порушення норм процесуального права.
Так, згідно зі статтею 318 КАС України, рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.
Разом із цим, колегія суддів звертає увагу на те, що за приписами частини 2 статті 272 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 280-288, 289-4 цього Кодексу, не може повертати справу на новий розгляд.
Так, відповідно до частини 1 статті 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Отже, з наведеного слідує, що суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного перегляду справи щодо оскарження рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби позбавлений можливості повернути справу на новий розгляд, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог, скасування постанови Адміністративної комісії Слобідського району при виконавчому комітеті Харківської міської ради №21/1 від 05 листопада 2025 року про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 , закриття справи про адміністративне правопорушення.
Водночас, колегія суддів зауважує, що не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним порушення процедури виконавчого провадження, а саме ненадіслання позивачу постанови про відкриття виконавчого провадження та інших документів виконавчого провадження у встановленому законом порядку, виходячи з наступного.
Так, при заявленні позовної вимоги про визнання протиправним порушення процедури виконавчого провадження, а саме ненадіслання постанови про відкриття виконавчого провадження та інших документів виконавчого провадження у встановленому законом порядку, позивачем було обрано неналежний спосіб захисту його прав, виходячи з такого.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За приписами частини 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.
Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Таким чином, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулася до суду, відповідно до вимог законодавства.
Даний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 04.10.2022 у справі №640/23567/20, від 16.02.2023 у справі №640/16326/20.
В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що постанова про накладення адміністративного стягнення не набрала законної сили в частині, що дозволяє її примусове виконання, відкриття виконавчого провадження відбулося передчасно та постанови державного виконавця позивачем не отримувалися, а тому відповідні постанови є наслідком порушення процедури виконавчого провадження та підлягають скасуванню.
У той же час, із матеріалів справи встановлено, що позивачем в суді першої інстанції не заявлялася вимога щодо оскарження рішення державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби.
Стосовно процедурних порушень, то вони залежно від характеру можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, але в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його правомірність.
Отже, порушення такої процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.
Аналогічна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 18.01.2023 у справі № 826/10888/18, 05.02.2026 у справі № 420/15422/22.
Колегія суддів зазначає, що визнання судом протиправною процедури виконавчого провадження щодо ненадіслання відповідних постанов виконавчого провадження не призведе до поновлення порушеного права позивача, оскільки рішення державного виконавця, які були прийняті в ході виконавчого провадження та зачіпають права та інтереси позивача, залишаються чинними та не є предметом розгляду у даній справі.
Таким чином, саме рішення державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, а не формальні порушення процедури ведення виконавчого провадження, породжує правові наслідки для позивача.
При цьому, за приписами частини 5 статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.
Отже, колегія суддів зазначає, що позовна вимога щодо визнання протиправним порушення процедури виконавчого провадження, а саме ненадіслання постанови про відкриття виконавчого провадження та інших документів виконавчого провадження у встановленому законом порядку не підлягає задоволенню, оскільки позивачем обрано неефективний спосіб захисту своїх прав.
Доводи апеляційної скарги про те, що відкриття виконавчого провадження відбулося передчасно, постанови державного виконавця позивачем не отримувалися, а тому відповідні постанови підлягають скасуванню, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки позивачем не заявлялися вимоги про скасування постанов виконавчого провадження.
При цьому, з приводу вимоги позивача у відповіді на відзив на апеляційну скаргу про постановлення апеляційним судом окремої ухвали згідно зі статтею 249 КАС України щодо наявності у діях посадових осіб Адміністрації Слобідського району Харківської міської ради ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст. 366 (службове підроблення) та ст. 384 (завідомо неправдиве показання свідка) Кримінального кодексу України, з направленням відповідних матеріалів до органів Національної поліції, суд вважає, що ця вимога не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, відповідно до частин 1, 2 статті 249 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення (частина 4 статті 249 КАС України).
Згідно з частиною 9 статті 249 КАС України, окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено.
Таким чином, зі змісту статті 249 КАС України вбачається, що окрема ухвала суду - це рішення, яким суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону, причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Окрема ухвала є формою профілактичного впливу судів на правопорушників і може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено певне правопорушення.
Необхідність її винесення зумовлена завданнями адміністративного судочинства - захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень органів державної влади, місцевого самоврядування, їхніх посадових, службових осіб у процесі здійснення ними управлінських функцій.
Тобто, окрема ухвала виноситься судом у зв`язку з виявленням під час судового розгляду порушення законності з боку, зокрема, суб`єкта владних повноважень, які не охоплюються предметом спору та не можуть бути усунені шляхом розв`язання спору по суті.
Наведена правова позиція була викладена Верховним Судом у постановах від 25.09.2018 у справі №09/1653/15 та від 13.02.2019 у справі №355/1116/17.
При цьому, постановлення такої ухвали є правом, а не обов`язком суду.
Отже, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Враховуючи вищевикладене, виходячи з обставин справи, суд не вбачає підстав для винесення окремої ухвали згідно зі статтею 249 КАС України.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.07.2024 у справі №727/1988/13-а.
Водночас, ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується статтею 322 КАС України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Як зазначено в пункті 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не враховано всіх обставин справи, порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Слобідського районного суду міста Харкова від 20.04.2026 по справі № 641/2006/26 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову Адміністративної комісії Слобідського району при виконавчому комітеті Харківської міської ради №21/1 від 05 листопада 2025 року про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 , справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.М. Макаренко	
Судді	   	С.П. Жигилій   Т.С. Перцова   	
Повний текст постанови складено 01.06.2026 року