Справа № 487/9727/25 
Провадження № 2/487/958/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

26.05.2026 м. Миколаїв
Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Бобрової І.В., за участю секретаря судового засідання Богатої А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 487/9727/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

24.12.2025 директор ТОВ «ФК «ЕЙС» Поляков О.В. звернувся до суду із вказаним вище позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 441414312 від 23.07.2024 у розмірі 20216,86 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000,00 грн.
Позовні вимоги мотивував тим, що 23.07.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 441414312 на суму 11700,00 грн у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов укладеного договору кредитор надав відповідачці грошові кошти у розмірі 11700,00 грн. шляхом перерахування через банк-провайдер. Так позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за вказаним договором, надавши позичальниці грошові кошти, проте остання свої зобов`язання за договором не виконує, грошові кошти не повертає, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість. Крім того 03.12.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № МВ-ТП/11, відповідно до якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до боржників, зазначених у реєстрі прав вимоги, у тому числі і до відповідача за кредитним договором № 441414312 від 23.07.2024. Крім того 28.05.2025 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 28/0525-01, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до боржників, зазначених у реєстрі прав вимоги, у тому числі і до відповідача за кредитним договором № 441414312 від 23.07.2024. Крім того 16.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 16/07/25-Е, відповідно до якого до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників, у тому числі і до відповідача за кредитним договором № 441414312 від 23.07.2024. Разом з тим, враховуючи, що відповідачкою не здійснювалось погашення заборгованості за кредитним договором № 441414312 від 23.07.2024, станом на момент подання даної позовної заяви її заборгованість становить 20216,86 грн та складається із: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 13441,98 грн, заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 6774,88 грн.
У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2025 головуючим суддею визначено суддю Боброву І.В.
Заводський районний суд м. Миколаєва своєю ухвалою від 14.01.2026 відкрив провадження та призначив вказану цивільну справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також частково задовольнив клопотання представника позивача про витребування доказів.
23.01.2026 на виконання ухвали суду від 14.01.2026 від представника АТ «Акцент-Банк» надійшли витребувані судом докази.
У судове засідання представник позивача не з`явився, у прохальній частині позовної заяви зазначив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Судом було ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, доходить до такого висновку.
Судом встановлено, що 23.07.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної № 441414312 (далі – договір), який підписаний електронним підписом відповідача шляхом використання одноразового ідентифікатора.
Відповідно до умов договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит на суму 15210,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит кредитодавця (п. 2.1 договору).
У пунктах 2.2, 2.3 договору сума кредиту, що зазначена в п. 2.1 договору складається з двох частин: одна частина в розмірі 11700,00 грн видається позичальнику в порядку, передбаченому договором (чиста сума кредиту), а інша частина в розмірі 3510,00 грн утримується кредитодавцем із суми кредиту шляхом зарахування однорідних грошових вимог в рахунок оплати комісії.
Кредит надається строком на 184 днів, що складає6 місяців, з метою задоволення поточних споживчих потреб позичальника (на споживчі цілі).
Згідно з п. 4.1 договору за користування кредитом позичальник виплачує кредитодавцю проценти, в розмірі, визначеному в цьому договорі та комісію за надання кредиту. Розмір комісії та процентна ставка за договором є фіксованими і не підлягають зміні кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для позичальника.
Зобов`язання позичальника по сплаті процентів розраховуються згідно процентної ставки 164,25 відсотків річних, що становить 0,45 відсотків вдень від суми кредиту за кожен день користування ним. Загальні витрати за кредитом та загальна вартість кредиту за договором, реальна річна процентна ставка та денна процентна ставка наведені в графіку платежів, що є невід`ємною частиною цього договору (додаток № 1 до договору) (п. 4.2 договору).
В день надання кредиту з суми кредиту позичальником утримується комісія за надання кредиту. Вартість комісії за надання кредиту 3510,00 грн, внаслідок чого позичальник отримує лише чисту суму кредиту (п. 4.3 договору).
Відповідно до п. 5.1 договору кредит за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки 4323-34ХХ-ХХХХ-6248, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 банківських днів з моменту укладення договору. Порядок указаний у цьому пункті є способом перерахування позичальнику коштів на рахунок кредиту.
У пункті 12.2 договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.
Відповідно до графіка платежів, який є додатком № 1 до договору № 441414312 від 23.07.2024, сума кредиту за договором / погашення суми кредиту становить 15210,00 грн, проценти за користування кредитом становлять 8157,47 грн, комісія за надання кредиту становить 3510,00 грн, реальна річна процентна ставка складає 1210,96 грн.
Паспорт споживчого кредиту продукту «ТРЕНД» до договору № 441414312 від 23.07.2024 містить інформацію та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування, інформацію щодо орієнтовної реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію.
З урахуваннями викладеного, сторонами узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідачки для укладення такого електронного договору шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Виконання ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» обов`язку щодо надання грошових коштів ОСОБА_1 в сумі 11700,00 грн підтверджується платіжним дорученням № 276889c6-b9d8-4207-bd23-18e8aa1ed038 від 23/07/2024, а також випискою про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 за період з 23.07.2024 по 28.07.2024, до якого емітовано картку № НОМЕР_1 , наданою АТ «Акцент-Банк».
Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Наведене свідчить про належне укладення вказаного вище договору з ОСОБА_1 шляхом проставляння електронного підпису.
Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом частини 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України).
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 441414312, наданого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ОСОБА_1 має заборгованість у загальному розмірі 19551,47 грн, з яких: 15210,00 грн заборгованість за тілом; 8291,93 грн заборгованість за нарахованими процентами.
Крім того 03.12.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № МВ-ТП/11, за умовами якого ТОВ «Таліон плюс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 441414312 від 23.07.2024 на суму 19611,96 грн.
Вказане підтверджується копією акту приймання-передачі до договору факторингу № МВ-ТП/11 від 03.12.2024, копією витягу з реєстру прав вимоги від 03.12.2024.
Крім того 28.05.2025 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 28/0525-01, за умовами якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 441414312 від 23.07.2024 на суму 20216,86 грн.
Вказане підтверджується копією акту приймання-передачі до договору факторингу № 28/0525-01 від 28.05.2025, копією витягу з реєстру прав вимоги № 2 від 28.05.2025.
Крім того 16.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 16/07/25-Е, за умовами якого ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 441414312 від 23.07.2024 на суму 20216,86 грн.
Вказане підтверджується копією акту приймання-передачі до договору факторингу № 16/07/25-Е від 16.07.2025, копією витягу з реєстру боржників № 2 від 16.07.2025.
Частинами 1, 3 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.
Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За нормами ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення права вимоги відповідач також не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.
Таким чином відповідачка має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» за договором № 441414312 від 23.07.2024.
Відповідачкою існування заборгованості не спростовано, власного розрахунку суду не надано.
Отже, відповідно до ст. 526, 530, 1054 ЦК України існують підстави для стягнення з відповідачки на користь ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» кредитної заборгованості.
Щодо заявленої вимоги про відшкодування понесених судових витрат, суд зазначає таке.
Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Верховного Суду від 04 червня 2021 року по справі № 380/887/20).
Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Зокрема згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).
Крім того у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідачки понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн та 2422,40 грн сплаченого судового збору за поданням даного позову.
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивач надав суду такі документи: копію договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, укладений між ТОВ «ФК «ЕЙС» та Адвокатським об`єднанням «Соломко та партнери», копію додаткової угоди № 25771126697 до договору про надання правничої допомоги від 11.09.2025, копію акту прийому-передачі наданих послуг № 20/08/25-01 від 25.11.2025 разом з детальним описом наданих послуг.
Так судом встановлено, що позивачем було понесено витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 7000,00 грн, що підтверджується вище переліченими доказами.
У той же час, при оцінці розміру витрат на правничу допомогу, що підлягають відшкодуванню, суд застосовує ряд критеріїв - дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційність, співмірність, а також складність справи, значення справи для сторін і т.п.
Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.
Відповідно до висновку Верховного Суду у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулось рішення, всі її витрати на адвоката, якщо керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права встановить, що розмір гонорару є завищеним, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним згідно ціни позову.
Таким чином, враховуючи, що дана справа про стягнення заборгованості за кредитними договорами є малозначною, ціна позову не перевищує ста прожиткового мінімуму для працездатних осіб, незначні обсяги виконаної роботи, види наданих послуг, надання правничої допомоги ТОВ «ФК «ЕЙС» в даній справі зводилося до складання позовної заяви та вивчення документів. Виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, суд дійшов висновку про те, що з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн, який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку.
На підставі статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 441414312 від 23.07.2024 у розмірі 20216,86 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн.
Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили якщо протягом строків встановлених цим кодексом не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга. 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, каб. № 13, ЄРДПОУ 42986956.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повне судове рішення складено 26.05.2026.

Головуючий суддя І. В. Боброва