УХВАЛА

01 червня 2026 року
м. Київ

справа №260/1293/24
адміністративне провадження №К/990/21218/26
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Соколова В. М., суддів: Білак М. В., Загороднюка А. Г., перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2026 року у справі №260/1293/24 за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Нео Консул», Державна податкова служба України про визнання протиправною та скасування вимоги,
УСТАНОВИВ:
06 березня 2024 року Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просила витребувати у Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області акт ревізії №13-07-08/09 від 21 грудня 2023 року з додатками; визнати протиправними і скасувати вимоги Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області, викладені в пунктах 3, 4, 6, 8 листа №130700- 14/158-2024 від 23 січня 2024 року.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано пункти 3, 6, 8 вимоги Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області №130700- 14/158-2024 від 23 січня 2024 року.
У задоволенні позову у частині інших позовних вимог відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2025 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області задоволено. Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року у справі №260/1293/24 скасовано в частині задоволення позовних вимог та в цій частині ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. У решті рішення суду залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 15 січня 2026 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нео Консул» задоволено частково. Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задоволено. Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2025 року у справі № 260/1293/24 скасовано. Справу № 260/1293/24 направлено на новий розгляд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2026 року в задоволенні апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 відмовлено, апеляційну скаргу Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області задоволено, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року у справі №260/1293/24 в частині задоволених позовних вимог скасовано.
В задоволенні адміністративного позову Військової частини НОМЕР_1 до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області, з участю третіх осіб: Товариства з обмеженою відповідальністю «Нео Консул», Державної податкової служби України, про визнання протиправними та скасування пунктів вимоги відмовлено.
В решті рішення суду залишено без змін.
Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням, Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» з касаційною скаргою.
За правилами частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Аналіз матеріалів касаційної скарги свідчить про її невідповідність вимогам статті 330 КАС України в частині необхідності надання документу про сплату судового збору.
Відповідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору.
Водночас, скаржник заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтовано веденням бойових дій та недостатністю бюджетного фінансування.
При розгляді та вирішенні вказаного клопотання суд враховує наступне.
Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Частиною другою статті 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до статей 1 та 2 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.
Таким чином, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.
Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
У частині другій статті 8 Закону України «Про судовий збір» вказано, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Враховуючи наведене та беручи до уваги суб`єктний склад учасників цієї справи, а також предмет спору, заявник касаційної скарги не є суб`єктом, на якого в даному випадку розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.
Суд також виходить з того, що саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про звільнення (відстрочення) від сплати судового збору; обов`язок сплатити судові збори, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.
При прийнятті таких висновків суд враховує положення пункту 1 частини другої статті 129 Конституції України, згідно з яким однією із основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. У зв`язку із цим обставини, пов`язані небажанням сторони сплатити судовий збір, у тому числі, обставини, пов`язані з фінансуванням та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.
З урахуванням вищенаведеного суд прийшов до висновку, що підстави для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору відсутні.
За змістом підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду сума судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» станом на 1 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028 грн.
Отже, розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги становить 6056 грн (3028 грн х 200%).
Частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» установлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Касаційна скарга представника позивача подана в електронній формі, тому розмір ставки судового збору з пониженням у цій справі становить - 4844,80 грн (6056 грн * 0,8).
Таким чином, розмір судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 4844,80 грн.
Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007; код ЄДРПОУ: 37993783; код класифікації доходів бюджету: 22030102; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); найменування додатку, збору, платежу: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; призначення платежу: «*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)», номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Враховуючи викладене, касаційна скарга має бути залишена без руху із встановленням скаржнику строку для виправлення вказаних недоліків шляхом подання до суду касаційної інстанції: документу про сплату судового збору в встановленому законі розмірі.
Керуючись статтями 328, 330, 332 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити Військовій частині НОМЕР_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору у справі №260/1293/24.
Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2026 року у справі №260/1293/24 залишити без руху.
Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не оскаржується.

Суддя-доповідач В. М. Соколов

Судді М. В. Білак

А. Г. Загороднюк