УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2026 року
м. Київ 
справа № 368/1107/25
провадження № 51-2461 ск 26
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 11 листопада 2025 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою,ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 04 серпня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Вишгородського районного суду Київської області від 19 лютого 2021 року.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 листопада 2025 року ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 04 серпня 2025 року скасовано, прийнято нову ухвалу, якою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_5 , звільнено його умовно-дострокового від відбування покарання.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що потерпіла не погоджується з рішенням суду апеляційної інстанції.
Перевіривши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу (далі - КПК) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 424 КПК ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1 КПК, кримінальне процесуальне законодавство України складається не лише з цього Кодексу, але й з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України та інших законів України.
З огляду на положення п. 8 ч. 1 cт. 129 Конституції України основними засадами судочинства є також забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Як убачається зі змісту долучених до касаційної скарги копій судових рішень, вони стосуються питань, пов`язаних з виконанням вироку, і постановлені відповідно до Розділу VIII «Виконання судових рішень» КПК.
Порядок розгляду питань, які вирішуються судом під час виконання вироків, регламентується відповідно до положень статей 537, 539 КПК.
Частиною 6 ст. 539 КПК встановлено, що за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. 
Однак касаційне оскарження такої ухвали не передбачено цією нормою закону.
З урахуванням положень п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України, ухвали суду апеляційної інстанції, постановлені за наслідками розгляду клопотання (подання) про вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, не підлягають касаційному оскарженню, оскільки таке оскарження не передбачено ст. 539 КПК.
Крім того, відповідно до висновку, викладеного у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18 березня 2019 року (справа № 756/9514/15-к), за змістом п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ч. 2 ст. 424, ч. 6 ст. 539 КПК ухвали суду першої інстанції про вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції за результатами такого перегляду оскарженню у касаційному порядку не підлягають.
Враховуючи викладене, ухвала Київського апеляційного суду від 11 листопада 2025 року щодо ОСОБА_5 касаційному оскарженню не підлягає, а тому не може бути предметом касаційного розгляду.
Таким чином, беручи до уваги те, що касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку, колегія суддів вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК відмовити у відкритті касаційного провадження.
Крім того, посилання у скарзі на наявність виключної правової проблеми та необхідності забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики через неоднакове застосування судами апеляційних інстанцій ст. 81 КПК, на цьому етапі провадження за скаргою є передчасним, оскільки питання в порядку, передбаченому положеннями ст.434-1 КПК, з урахуванням подання скарги на судові рішення, що підлягають оскарженню в касаційному порядку, суд касаційної інстанції вирішує лише після прийняття рішення про відкриття касаційного провадження.
Враховуючи наведене та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою потерпілої ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 11 листопада 2025 року щодо ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3