ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №642/7071/25 Головуючий 1 інстанції: Цибульська С.В.
Провадження №33/818/597/26    Доповідач: Люшня А.І. 
Категорія: ч.1 ст.172-6 КУпАП  

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року Харківський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді Люшні А.І., 
- за участю особи, яку притягнуто 
до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
- прокурора Мельничук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові справу за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Холодногірського районного суду м.Харкова від 08 грудня 2025 року,- 

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. 

Також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції
Судом встановлено, що  ОСОБА_1 , який 31 липня 2024 року був звільнений з посади поліцейського-водія взводу реагування роти Управління поліції охорони в Харківській області, будучи відповідно до п.п.«з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, усупереч вимогам абз.1 ч.2 ст.45 вказаного Закону несвоєчасно, а саме: 26 вересня 2024 року о 21-00 год. подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, а саме: з 01 січня 2024 року по 31 липня 2024 року (при звільненні), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1  просить скасувати постанову суду, звільнити його від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП, на підставі ст.22 КУпАП, у зв`язку з малозначністю правопорушення, обмежитись усним зауваженням, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі ч.2 ст.284 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що 26 серпня 2024 року намагався подати декларацію при звільненні, створив чернетку декларації та частково заповнив її розділи. Вказав, що несвоєчасне подання декларації пов`язане з нестабільною роботою сайту «Національне агентство з питань запобігання корупції», неуважністю та перебуванням у підвищеному емоційному стані, у з в`язку з знаходженням закордоном з жінкою та трьома малолітніми дітьми. Зазначив, що не мав умислу ухилятися від виконання обов`язку щодо фінансового контролю; невчасне подання декларації не представляє суспільної небезпеки, не завдало значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб; раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався; утримує жінку та трьох малолітніх дітей; визнав вину у вчиненому адміністративному правопорушенні; щиро розкаявся.

Позиції учасників апеляційного провадження
В судовому засіданні апеляційного суду особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Встановивши винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме дані: 
-протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №204/25 від 10 листопада 2025 року; 
-листа Управління проведення спеціальних перевірок та контролю за своєчасністю подання декларацій Національного агентства з питань запобігання корупції №47-06/79239-25 від 25 вересня 2025 року;
-повідомлення Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 02 вересня 2024 року №2344/43/40/4-2024 про встановлення несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;
-наказу начальника Управління поліції охорони в Харківській області №177 о/с, яким ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року призначено на посаду поліцейського-водія взводу реагування роти Управління поліції охорони в Харківській області;
-наказу начальника Управління поліції охорони в Харківській області №351 о/с, яким ОСОБА_1 31 липня 2024 року звільнено з посади поліцейського-водія взводу реагування роти Управління поліції охорони в Харківській області за власним бажанням;
-довідки про послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 у період з 26 серпня 2024 року по 26 вересня 2024 року;
-повідомлення від 31 липня 2024 року;
-пам`ятки застереження для поліцейських та працівників поліції охорони, які є суб`єктами декларування про дотримання обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції» при звільненні зі служби/роботи від 31 липня 2024 року;
-повідомлення про ознайомлення з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» від 31 липня 2024 року, відповідно до якого останнього повідомлено про необхідність подання протягом 30 календарних днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функції держави або місцевого самоврядування, декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями;
-копії декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування при звільненні за період з 01 січня 2024 року по 31 липня 2024 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 подано вказану декларацію 26 вересня 2024 року о 21-00 год.

Відповідно до наказу Управління поліції охорони в Харківській області №177 о/с з 01 квітня 2019 року ОСОБА_1 призначено на посаду поліцейського-водія взводу реагування роти Управління поліції охорони в Харківській області (а.с.22).

З наказу Управління поліції охорони в Харківській області №351 о/с 31 липня 2024 року ОСОБА_1 звільнено з посади поліцейського-водія взводу реагування роти Управління поліції охорони в Харківській області за власним бажанням (а.с.24).

Згідно з абз.16 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єкти декларування – особи, зазначені у п.1, п.п.«а», «в», «г» п.2, п.4 ч.1 ст. 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларації відповідно до цього Закону.

Відповідно до п.п.«з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» поліцейські є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Згідно абз.1 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Приписами ч.1 ст.172-6 КУпАП передбачена адміністратвина відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 подав шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції: декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме: з 01 січня 2024 року по 31 липня 2024 року (при звільненні) – 26 вересня 2024 року о 21-00 год.

Таким чином, ОСОБА_1 не виконав вимоги абз.1 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги те, що особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не заперечував самого факту подання ним щорічної декларації – 26 вересня 2024 року, тобто з порушенням встановленого строку.

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. №223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року, під поважними причинами розуміється неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою, тощо.

Відомості про обставини, які об`єктивно могли завадити ОСОБА_1 в поданні декларації у встановлений законом строк, в матеріалах справи відсутні, не надані вони й під час апеляційного розгляду.

Доводи апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 про те, що несвоєчасне подання ним декларації зумовлено знаходженням закордоном, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, так як останній, будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», є обізнаним щодо обов`язку, порядку, строку подачі декларації при звільнені та зобов`язаний вжити всіх заходів для своєчасного подання такої декларації. Встановлені антикорупційним законодавством строки подання відповідної декларації є цілком достатніми для виконання таких вимог закону.

Доказів про нестабільну роботу сайту «Національне агентство з питань запобігання корупції» матеріали справи не містять і ОСОБА_1 суду апеляційної інстанції не надано.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність умислу в діях ОСОБА_1 щодо несвоєчасного подання щорічної декларації є безпідставними, оскільки адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП - є правопорушенням з формальним складом, для констатації наявності якого встановлення суспільно-небезпечних наслідків не вимагається, i суб`єктивна сторона якого може виявлятися як в умисній, так i в необережній формі вини, а зазначені ним обставини не звільняють останнього від обов`язку виконання вимог Закону України щодо своєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за період, неохоплений раніше поданими деклараціями.

Доводи апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 про можливість його звільнення від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП, на підставі ст.22 КУпАП, у зв`язку з малозначністю правопорушення, є необґрунтованими.

Так, згідно ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Звільнення від адміністративної відповідальності, у зв`язку із малозначністю скоєного правопорушення, передбачене ст.22 КУпАП, є правом, а не обов`язком суду і застосовується лише в сукупності усіх з`ясованих фактів, що дозволяють вирішити питання про доцільність звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності.

Вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією не може визнаватися малозначним, оскільки вчинення такого правопорушення порушує встановлені антикорупційним законодавством вимоги, заборони та обмеження, посягає на встановлений порядок діяльності органів влади, а також порядок реалізації особами таких органів, наданої їм влади та посадових повноважень, дискредитує органи влади. 

Тому, звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією на підставі ст.22 КУпАП, не буде відповідати загальним засадам запобігання та протидії корупції в державі.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять. 

Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Холодногірського районного суду м.Харкова від 08 грудня 2025 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського 
апеляційного суду        А.І. Люшня