ЄУН 932/19374/25
Провадження №3/932/4774/25
ПОСТАНОВА
іменем України 
05.05.2026 місто Дніпро 
Суддя Шевченківського районного суду м. Дніпра Салькова В.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Відділу поліції №4 Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом серії ВАД №859678 від 19.11.2025, 18.11.2025 близько 20-30 ОСОБА_1 скоїв конфлікт за адресою: АДРЕСА_2 , свідком якого стала малолітня дитина, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю, що є здійсненням психологічного домашнього насильства, за що настає відповідальність, передбачена частиною 2 статті 173-2 КУпАП.
ОСОБА_1 до суду не прибув, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що з обставинами, викладеними у протоколі, не згоден, оскільки сестра бажає його виселення з квартири разом з матір`ю. Зазначив, що на думку його сестри мати після перенесеного нею інфаркту міокарда повинна виживати самостійно, а він їй заважає. Племінницю сестра використовує як приладдя для обвинувачення його та матері, забороняє йому та матері спілкуватися з племінницею.
Надавши оцінку з`ясованим обставинам справи та дослідженим доказам, суд дійшов наступного висновку.
Диспозицією статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Частиною 2 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи. 
Пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство визначено як діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно пункту 14 частини 1 статті Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство – форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Як вбачається з протоколу серії ВАД №859678 від 19.11.2025, в вину ОСОБА_1 ставиться вчинення психологічного домашнього насильства, яке полягало у конфлікті, свідком якого стала малолітня дитина. 
Разом з тим, в протоколі не зазначено, з ким саме вчинено конфлікт, з приводу чого, в чому конкретно полягали дії ОСОБА_1 в тій мірі, в якій вони могли завдати шкоди психологічному здоров`ю дитини. 
Також обов`язковою умовою настання адміністративної відповідальності за статтею 173-2 КУпАП є наслідки правопорушення у вигляді завдання шкоди. Натомість подібне діяння, яким така шкода не була завдана, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КУпАП.
Будь-яких належних та допустимих доказів у розумінні ст.251 КУпАП, які б свідчили про настання факту завдання шкоди, психологічному здоров`ю дитини суду не надано. 
Таким чином, під час розгляду справи в діях ОСОБА_1 поза розумним сумнівом не встановлено складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП. 
Частиною 2 ст.251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу правопорушення. 
Таким чином, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 40-1, 247, 251, 256, 280, 283, 284, 287, 291, 294, п.1 ст.247 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення – закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Дніпра протягом десяти днів з дня її прийняття.

Суддя: В.С. Салькова