П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/13783/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Черняхович Ірина Едуардівна 
Суддя-доповідач - Сапальова Т.В. 
22 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сапальової Т.В. 
суддів: Шидловського В.Б.  Капустинського М.М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови їй у перерахунку та виплаті пенсії з урахуванням середнього показника заробітної плати за останні три роки, які передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме за 2021, 2022 та 2023 роки.
На обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначила, що отримувала пенсію за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а з 30.04.2024 її було переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Однак, при визначені з 30.04.2024 розміру її пенсії за віком, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області застосувало показник середньої заробітної плати в Україні за 2014, 2015 та 2016 роки. Позивач вважає такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області неправомірними, оскільки до 30.04.2024 пенсія відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" їй не призначалась, а тому підстави для застосування відповідачем пункту 4-3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та визначення розміру її пенсії із врахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014, 2015 та 2016 роки були відсутні. Зауважує, що оскільки пенсію за віком їй вперше призначено саме з 30.04.2024, то відповідно до ч. 2 ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" при обчисленні розміру її пенсії необхідно застосовувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021, 2022 та 2023 роки (за три роки, що передували року призначення їй пенсії за віком). З огляду на зазначене, ОСОБА_1 звернулась з даним позовом до суду.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено:
-визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області щодо застосування при призначенні ОСОБА_1 з 30.04.2024 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014, 2015 та 2016 роки.
-зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області здійснити ОСОБА_1 з 30.04.2024 перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", застосувавши при визначенні розміру пенсії показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року її звернення за призначенням пенсії за віком, а саме за 2021, 2022 та 2023 роки, та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Відзив позивача на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, з урахуванням наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що з 22.08.2017 ОСОБА_1 була призначена пенсія за вислугу років відповідно до п. "е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Пункт "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії, передбачав, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців.
Починаючи з 30.04.2024, ОСОБА_1 , у зв`язку із досягненням нею 60-річного пенсійного віку та на підставі поданої нею заяви, була призначена пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Матеріалами справи підтверджується та не заперечується відповідачем, що при призначенні ОСОБА_1 з 30.04.2024 пенсії за віком Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області визначило розмір її пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014, 2015 та 2016 роки в розмірі 3764,40 гривень та із застосуванням до нього коефіцієнтів збільшення 1,17 (відповідно до постанови КМУ від 20.02.2019 №124), 1,11 (відповідно до постанови КМУ від 01.04.2020 №251), 1,11 (відповідно до постанови КМУ від 22.02.2021 №127), 1,14 (відповідно до постанови КМУ від 16.02.2022 №118), 1,197 (відповідно до постанови КМУ від 24.02.2023 №168) та 1,0796 (відповідно до постанови КМУ від 23.02.2024 №185) що склало 7994,47 грн (3764,40 грн х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197 х 1,0796 = 7994,47 грн).
Вважаючи, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області протиправно застосувало при обчисленні розміру її пенсії показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014, 2015 та 2016 роки замість такого показника за 2021, 2022 та 2023 роки, тобто за три роки, які передували її зверненню за призначенням пенсії за віком, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог позивача, у зв`язку з чим встановив підстави для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України колегія суддів переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.
Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Нормами статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно з частиною 2 статті 40 Закону №1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.
Відтак, вказана норма передбачає врахування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Статтею 45 Закону №1058-ІV визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною 3 статті 45 Закону №1058-ІV регламентований порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV. Однак, якщо мало місце призначення іншої пенсії має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.
Позивач з 22.08.2017 отримує пенсію за вислугу років відповідно до пункту “е” статті 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення”. При цьому, призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV 30.04.2024 відбулося вперше.
Отже, при обчисленні пенсії вперше за віком відповідно до Закону №1058-ІV слід застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 		Сапальова Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Шидловський В.Б.    Капустинський М.М.