ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

15 травня 2026 року м. Житомир справа № 240/24869/25
категорія 111020300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Житомирській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, 

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління ДПС у Житомирській області (далі - позивач, Управління) із позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 177 094,77 грн.
В обґрунтування позовних вимог Головне управління ДПС у Житомирській області посилається на те, що ОСОБА_1 (далі - відповідачка) має заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, військового збору, та адміністративних штрафних та інших санкції.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 05.11.2025 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Вказана ухвала 25.11.2025 направлена на адресу відповідачки, яка зазначена в позовній заяві та ідентифікаційних даних наявних матеріалах справи. 
31.12.2025 від відповідачки надійшов відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на їх безпідставність. Вважає, що стягнення податкового боргу у судовому порядку можливе лише у разі, якщо такий узгоджено. Звертає увагу суду, що позивач посилається на результати "відпрацювання інформації". Проте, відповідно до п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України (далі - ПК України), одержання пояснень є лише етапом збору інформації. У разі виявлення порушень, контролюючий орган зобов`язаний провести документальну перевірку (п. 78.1.1 ст. 78 ПК України) та прийняти податкове повідомлення-рішення, однак жодної документальної перевірки проведено не було, податкове повідомлення рішення на її адресу не надсилалося, а тому заявлена до стягнення сума є неузгодженою.
06.01.2026 від позивача надійшла до суду відповідь на позов, в якій не погоджується із заявленою відповідачкою позицією та вважає таку безпідставною. Наголошує, що предметом розгляду даної справи є податкова заборгованість, а не оскарження податкових повідомлень-рішень, які на час звернення до суду та на даний час є узгодженими та не оскаржені у судовому порядку.
19.01.2026 від ОСОБА_1 надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначає, що перевіркою не досліджено та в акті перевірки не відображено та не зафіксовано інформацію, чи був цей дохід вже оподаткований у Великобританії або в іншій юрисдикції, чи утримувалися податки платіжними системами, щоб уникнути подвійного оподаткування відповідно до Конвенції між Україною та Великобританією. Крім того, Британська компанія "Fenix International Ltd" надає платформу OnlyFans для монетизації контенту, який створюється українськими авторами. Пояснює, що комісія платформи становить 20% від суми доходу творця, що також не знайшло відображення в матеріалах перевірки, зафіксованих актом. Стверджує, що платформа OnlyFans"Fenix International Ltd" автоматично утримує комісію (близько 20%) з доходу авторів, однак нараховано податок на весь оборот, а не на фактично отриманий дохід, що є порушенням права власності.
Положеннями ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються судом встановлено наступне.
За ідентифікаційними даними ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Житомирській області.
Як свідчить зведений розрахунок відповідачка має податковий борг зі сплати:
- податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в загальній сумі 155 19822 грн, з яких 144 85,07 грн - основного платежу, 8 033,80 грн штрафної санеції та 299,37 грн - пені;
- військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в загальній сумі 12 876,53 грн, з яких 12 238,76 грн - основного платежу, 612,82 грн - штрафних санкцій та 24,95 грн - пені;
- адміністративних штрафів та інших санкцій на суму 9 020 грн, з яких 9 020 грн - штрафних санкцій.
Положення ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (пункт 1.1 статті 1 Податкового кодексу України) (далі - ПК України).
Відповідно до п. 6.1. ст. 6 ПК України - податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.
Пунктами 8.1. та 8.2. ст. 8 вказаного Кодексу передбачено, що в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених Кодексом.
Статтею 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.
Підпунктом 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Приписами пп. 20.1.34. п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Розділом IV ПК України регулюються підстави справляння податку на доходи фізичних осіб.
Відповідно до п.162.1 ст.162 ПК України платниками податку є:
фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи (п.162.1.1.);
фізична особа - резидент, яка володіє та/або користується (орендує (суборендує), на умовах емфітевзису, постійно користується) земельними ділянками, віднесеними до сільськогосподарських угідь, у частині мінімального податкового зобов`язання (п.162.1.1-1.)
фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні (п.162.1.2.);
податковий агент (п.162.1.3.).
Відповідно до п.163.1.1, 163.1.2, 163.1.3. ст.163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання) та іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.
Базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом (п.164.1 ст.164 ПК України).
Відповідно до пп.16-1 п.16 підрозділу 10 розд. ХХ "Перехідні положення" ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.
Відповідно до пп.1.1. пп.16-1 п.16 підрозділу 10 розд. ХХ "Перехідні положення" ПК України платниками збору є:
1) особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу;
2) фізичні особи - підприємці - платники єдиного податку першої, другої та четвертої груп;
3) платники єдиного податку третьої групи, крім електронних резидентів (е-резидентів).
Відповідно до п.п 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Відповідно до п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження (п.57.3 ст.57 ПК України).
Як вже зазначалося, у відповідача наявний податковий борг, який становить 177 094,77 грн, в тому числі основного платежу: 146 865,07 грн - податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування та 12 238,76 грн військового збору; штрафних санкцій: 8 033,80 грн - зі сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування; 9 020 грн - адміністративних штрафів та інших санкцій; 612,82 грн - військового збору.
Щодо податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування суд враховує наступне.
Згідно з актом перевірки від 17.02.2025 № 3643/06-30-24-07/3573809689 та/або за даними інформаційних баз контролюючого органу (в тому числі Єдиного реєстру податкових накладних) встановлено порушення пп.49.18.4 п. 49.18 ст.49, п. 176.1 ст. 176, п. 179.1 ст. 179 ПК України та на підставі пп.54.3.1 п.54.3 ст.54 і п.120.1 ст.120 та відповідно п. 52.1 розділу XX перехідних положень ПК України, застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на суму - 680,00 грн, про що свідчить копія податкового повідомлення-рішення № 0060252407 від 26.03.2025).
Відповідно до акта перевірки від 17.02.2025 № 3643/06-30-24-07/3573809689 встановлено порушення пп. 164.2.20. п. 164.2 ст. 164, 168.2.1 п.168.2 ст.168, п.167.1. ст.167 ПК України, внаслідок чого, згідно із пп.54.3.2 п.54.3 ст.54, п.58.1 ст.58, п.123.1 ст.123 ПК України (зі змінами та доповненнями) збільшено суму грошового зобов`язання на загальну суму 154 218,87 грн, з яких 146 865,07 грн - основного платежу, 7353,80 грн - штрафні санкції прийнято податкове повідомлення- рішення № 0060212407 від 26.03.2025, копія якого наявна в матеріалах справи.
Крім того, згідно ст.129 ПК України відповідачці нараховано пеню за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 299,37 грн.
Щодо військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування суд враховує наступне.
Відповідно до пп.1.4 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку встановленому ст. 168 ПК України № 2755-VI від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями), за ставкою визначеною пп.1.3 цього пункту (1,5%).
Згідно з актом перевірки від 17.02.2025 № 3643/06-30-24-07/ НОМЕР_1 встановлено порушення пп.164.2.20 п.164.1 ст.164, пп.168.2.1 п.168.2 ст.168, пп. 1.2-1.3 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України. У зв`язку з цим, згідно з пп.54.3.2 п.54.3 ст.54, ст.54, п.58.1 ст.58 ПК України (зі змінами та доповненнями) та відповідно до п. 123.1 ст. 123, п. 52.1 розділу XX перехідних положень ПК України (зі змінами та доповненнями) збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 12 851,58 грн, з яких 12 238,76 грн - основного платежу, 612,82 грн - штрафна санкція, про що складено податкове повідомлення-рішення № 0060232407 від 26.03.2025.
Крім того, згідно ст. 129 ПК України, відповідачу нараховано пеню за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 24,95 грн.
Щодо адміністративних штрафних та інших санкції, слід звернути увагу на наступне.
На підставі акта перевірки 17.02.2025 №3643/06-30-24-07/3573809689 та/або за даними інформаційних баз контролюючого органу, в тому числі Єдиного реєстру податкових накладних встановлено порушення пп.44.1, пп.44.3 ст.44, п. 85.2 ст.85 ПК України та Порядку ведення обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 23.06.2017 № 591 доходів і витрат для визначення суми загального річного оподаткованого доходу, на підставі пп.54.3.1 п.54.3 ст.54 і п.121.1 ст.121 ПК України застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на суму - 1 020,00 грн, про що свідчить податкове повідомлення-рішення №0060192407 від 26.03.2025.
Відповідно до акта перевірки від 17.02.2025 № 3643/06-30-24-07/3573809689 та/або за даними інформаційних баз контролюючого органу, в тому числі Єдиного реєстру податкових накладних встановлено порушення пп.73.3.3. п.73.3 ст.73 ПК України та на підставі пп.54.3.1 п.54.3 ст.54 і абз.3 п.121.2 ст. 121 ПК України застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на суму - 8000,00 грн, як підтверджується податковим повідомленням-рішенням №0060282407 від 26.03.2025.
У той час, слід врахувати, що прийняті контролюючим органом податкові повідомлення-рішення 26.03.2025 надсилалися відповідачці на адресу: вул.Набережна, буд.45, смт. Порцелянове (Першотравенськ), Звягельський район, Житомирська область, 12746, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 0601128297085, копія якого наявна в матеріалах справи, однак конверт з вкладенням повернувся на адресу відправника.
При цьому, слід врахувати, що за ідентифікаційними даними ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Житомирській області та її податкова адреса з 07.07.2018: АДРЕСА_1 . Місце реєстрації відповідачки також підтверджується відповіддю на запит з Єдиного державного демографічного реєстру № 1979367 від 06.11.2025.
У той час податкові повідомлення-рішення надсилалися відповідачці 26.03.2025 на адресу: АДРЕСА_2 , тобто не можуть вважаються врученими, в установлений законом строк. 
За таких обставин, оскільки, податкові повідомлення-рішення надіслано на адресу, відмінну від адреси місця реєстрації відповідачки, такі вважаються неврученими платнику податків, а платник податків не повідомлений належним чином про наявність податкового боргу.
У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган відповідно до вимог пункту 59.1 статті 59 ПК України надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. 
Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Тобто податкова вимога є дійсною протягом усього строку безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів.
На виконання вказаних положень ПК України Головним управлінням ДПС у Житомирській області надіслано податкову вимогу форми "Ф" від 12.05.2025 № 0004717-1306-0630 на суму 9 700 грн на адресу відповідачки: АДРЕСА_1 , однак конверт з вкладенням за № 0601158808360 повернувся на адресу контролюючого органу із відміткою поштового органу "за закінченням терміну зберігання".
Тобто, податкова вимога скерована відповідачці на адресу її реєстрації, така вважається врученою платнику податків.
При цьому, суд враховує сталу та послідовну практику Верховного Суду, яку підтримав Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 16.10.2025 у справі № 580/7387/23.
Верховний Суд зазначив, що у спорах за позовом податкового органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню підлягає, зокрема, факт узгодженості грошового зобов`язання, а саме факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) податкового повідомлення-рішення, яким контролюючим органом визначене грошове зобов`язання, чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання, протягом строків, визначених законодавством, правильність нарахування пені за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу.
Таким чином, з огляду на відсутність доказів, що підтверджують факт належного виконання позивачем обов`язку щодо вручення податкових повідомлень-рішень відповідачці, суд дійшов висновку, що у позивача не виникло правових підстав для звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу.
Предметом доказування у цій справі є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.
У межах розгляду справи за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань.
Оцінка податкового правопорушення, щодо якого сформоване податкове повідомлення-рішення, як акт індивідуальної дії, має здійснюватися судом у провадженні за позовом платника податків про оскарження такого акта індивідуальної дії.
Аналіз досліджених матеріалів справи дає підстави для висновку, що відповідачка не може вважатися обізнаною щодо прийняття податкових повідомлень-рішень, що у свою чергу позбавляло її права судового оскарження вказаних рішень, а тому податковий борг (грошове зобов`язання) у заявленій сумі не є узгодженим, сума податкових зобов`язань не набула статусу податкового боргу.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що податковим органом не дотримана процедура визначення податкового зобов`язання відповідачки та належним чином не повідомлено її про наявність податкового боргу. 
Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, встановлено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Положеннями ч. 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 вказаного Кодексу.
Таким чином, з огляду на відсутність доказів, що підтверджують факт належного виконання позивачем обов`язку щодо вручення податкових повідомлень-рішень відповідачці, суд дійшов висновку, що у позивача не виникло правових підстав для звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу.
Виходячи із змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи про наявність підстав для стягнення з відповідачки податкового боргу є не обґрунтованими, а позов такий, що задоволенню не підлягає.
Відповідно до частини другої статті 139 КАС України судові витрати у вигляді судового збору розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд, - 

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир, Житомирський район, Житомирська область, 10003. ЄДРПОУ: 44096781) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 . РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу, відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 15 травня 2026 р.

15.05.26