Справа № 420/17976/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України) до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -
В С Т А Н О В И В:
До Одеського окружного адміністративного суду 14.05.2025 надійшов позов військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України) до ОСОБА_1 , в якому позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України) безпідставно набуті ним грошові кошти в сумі 43165,69 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що фінансово-економічних відділом НОМЕР_2 мобільного прикордонного закону у визначеному порядку було нараховано та сплачено грошове забезпечення за період з 26.10.2023 по 31.10.2023 року, протягом якого ОСОБА_1 , фактично не виконував обов`язки військової служби, оскільки в умовах воєнного стану не з`явився вчасно на службу без поважних причин 26.10.2023 року після закінчення відпустки за станом здоров`я, таким чином не мав правових підстав на отримання коштів у вигляді грошового забезпечення за зазначений період на загальну суму 6999 грн. 84 коп., а саме: нараховане та виплачене грошове забезпечення, у сумі 4999 тис. 84 коп., компенсація ПДФО у сумі 899 грн. 98 коп. та нараховане і сплачене ЄСВ у сумі 1099 грн. 98 коп.
Позивач також вказує у позові, що фінансово-економічних відділом НОМЕР_2 мобільного прикордонного закону у визначеному порядку було нараховано та сплачено грошове забезпечення за період з 01.11.2023 по 30.11.2023 року, протягом якого ОСОБА_1 , фактично не виконував обов`язки військової служби, оскільки в умовах воєнного стану не з`явився вчасно на службу без поважних причин 26.10.2023 року після закінчення відпустки за станом здоров`я, таким чином не мав правових підстав на отримання коштів у вигляді грошового забезпечення за зазначений період на загальну суму 36165 грн. 85 коп., а саме: нараховане та виплачене грошове забезпечення, у сумі 25832 тис. 75 коп., компенсація ПДФО у сумі 4649 грн. 90 коп. та нараховане і сплачене ЄСВ у сумі 5683 грн. 21 коп.
Таким чином, за період фактичної відсутності з 26.10.2023 по 30.11.2023, сержанту ОСОБА_1 , помилково нараховано та сплачено щомісячне грошове забезпечення на загальну суму 43165,69 грн. 
Ухвалою судді від 11.06.2025 року заяву військової частини НОМЕР_3 про поновлення пропущеного строку на звернення до суду задоволено, поновлено військовій частині НОМЕР_3 пропущений строк на звернення до суду з даною позовною заявою, прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Ухвала від 11.06.2025 року направлялась за місцем проживання відповідача, проте була повернута підприємством поштового зв`язку до Одеського окружного адміністративного суду по причині “адресат відсутній”, про що складена довідка ф.20 від 17 червня 2025 року.
Також судом було опубліковано оголошення про відкриття провадження в даній адміністративній справі.
Станом на дату вирішення даної справи, відзиву на позов до суду не надходило.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.
Відповідно до наказу начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 11 березня 2023 року №43-ОС, зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення молодшого сержанта ОСОБА_1 (П-075731), призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, зарахованого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 06.03.2023 № 297-ОС у розпорядження начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону, який прибув для подальшого проходження військової служби з НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, з 11 березня 2023 року.
Згідно з наказом начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 17 листопада 2023 року № 837-ОС виключено з усіх видів забезпечення та зараховано у розпорядження начальника загону сержанта ОСОБА_1 (П-075731), призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, інспектора прикордонної служби 2 категорії - навідника третьої групи мінометів вогневого відділення третього відділу прикордонної служби (тип С) третьої прикордонної комендатури швидкого реагування (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ), як такого, що не прибув до Головного військово-медичного клінічного центру (Центральний клінічний госпіталь) м. Київ для проходження ВЛК, з 26 жовтня 2023 року та вважати тимчасово відсутнім з 26 жовтня 2023 року, згідно з пунктом 18 частини 1 розділу III Інструкції з організації обліку особового складу Державної прикордонної служби України, звільнивши з займаної посади, згідно з підпунктом 8 пункту 127 Положення.
Наказом НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 17.11.2023 року № 2662-АГ з метою з`ясування причин та обставин викладених в рапорті коменданта третьої прикордонної комендатури швидкого реагування підполковника ОСОБА_2 , щодо факту не прибуття з відпустки за станом здоров`я (після поранення) 26.10.2023 року інспектора прикордонної служби 2 категорії - навідника групи мінометів вогневого відділення третього відділу прикордонної служби (тип С) третьої прикордонної комендатури швидкого реагування молодшого сержанта ОСОБА_1 , у відповідності до вимог статті 85 дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Державній прикордонній службі України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08.11.2021 року №815, зареєстрованим Міністерством юстиції України від 14.01.2022 року № 39/37375, призначено службове розслідування.
30.11.2023 року за результатами службового розслідування по факту неприбуття з відпустки за станом здоров`я (після поранення) молодшого сержанта ОСОБА_1 складено висновок, яким встановлено, що: “...З рапорту начальника третього відділу прикордонної служби (тип С) третьої прикордонної комендатури швидкого реагування майора ОСОБА_3 від 15.11.2023 року № 2.3/39778/23-Вн (додаток 2) вбачається, що інспектор прикордонної служби 2 категорії - навідник третьої групи мінометів вогневого відділення третього відділу прикордонної служби (тип С) третьої прикордонної комендатури швидкого реагування молодший сержант ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тел. НОМЕР_5 , перебував у відпустці після поранення та після закінчення відпустки мав вибути до Головного військово-медичного клінічного центру (Центрального клінічного госпіталю) у м. Києві для проходження обстеження військово-лікарською комісією.
Періодично молодший сержант ОСОБА_4 виходив на зв`язок. Останній раз військовослужбовець виходив на зв`язок 10.11.2023 року, та повідомив, що проходить обстеження військово-лікарською комісією. Після 10.11.2023 року молодший сержант ОСОБА_4 на зв`язок не виходив, телефон абонента поза зоною досяжності.
У зв`язку з відсутністю будь якого зв`язку з молодшим сержантом ОСОБА_5 , інспектор прикордонної служби 1 категорії - фельдшер третього відділу прикордонної служби (тип С) третьої прикордонної комендатури швидкого реагування штаб-сержант ОСОБА_6 зв`язався з черговим Головного військово-медичного клінічного центру (Центрального клінічного госпіталю) у м. Києві та отримав інформацію, що молодший сержант ОСОБА_7 до Головного військово-медичного клінічного центру (Центрального клінічного госпіталю) ум. Києві не прибував.
Станом на 15.11.2023 року зв`язок з молодшим сержантом ОСОБА_5 не встановлено, місце його перебування не відоме.
…Враховуючи вищевикладене, здійснивши аналіз матеріалів службового розслідування, комісія по проведенню службового розслідування дійшла таких висновків:
1. Факт нез`явлення 26.10.2023 року після закінчення відпустки за станом здоров`я інспектора прикордонної служби 2 категорії - навідника третьої групи мінометів вогневого відділення третього відділу прикордонної служби (тип С) третьої прикордонної комендатури швидкого реагування сержанта ОСОБА_8 до управління НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону, розташованого в АДРЕСА_2 , підтвердився.
2. На момент закінчення проведення службового розслідування, сержант ОСОБА_9 до управління ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ) не з`явився, в місце розташування пункту постійної дислокації третього відділу прикордонної служби (тип С) третьої прикордонної комендатури швидкого реагування ( АДРЕСА_1 ) - не з`явився, відсутній з 26.10.2023 року.
3. Між умисними неправомірними діями сержанта ОСОБА_8 та їх наслідками є прямий причинний зв`язок.
4. В діях сержанта ОСОБА_8 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України”.
Згідно з наказом начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону від 09.02.2024 року № 143-ОС призупинено військову службу: 5.3. Сержанту ОСОБА_1 (П-075731), призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, який перебуває у розпорядженні начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону, з 16 січня 2024 року. Вважати таким, що не виконує (не несе) обов`язків військової служби, з 16 січня 2024 року. Виплату грошового та здійснення продовольчого, речового та інших видів забезпечення призупинити.
Наказом НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону від 01.02.2025 року № 261-ОД “Про результати службового розслідування” наказано помічнику начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону - начальнику відділу юридичного забезпечення вжити заходів щодо проведення претензійно позовної роботи з питань відшкодування незаконно набутих грошових коштів наступним військовослужбовцям: сержанту ОСОБА_10 , у сумі 43165,69 грн. (сорок три тисячі сто шістдесят п`ять гривень 69 копійок).
Відповідно до довідок-розрахунків нарахованого та виплаченого грошового забезпечення від 31.10.2024 року № 656 та 657 та розрахунково-платіжної відомості, за період з 01.10.2023-30.11.2023 відповідачу було виплачено грошове забезпечення за зазначений період на загальну суму 43165,69 грн.
Вирішуючи спірні правовідносини суд зазначає.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011).
Відповідно до статті 1 Закону №2011 соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. На підставі ч. 1 статті 9 Закону №2011 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з частинами 2, 3 статті 9 Закону №2011 до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення та індексація грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Відповідно до ч. 4 статті 9 Закону України №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 №558 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі - Інструкція № 558).
Відповідно до п. 1 розділу І Інструкції №558, ця Інструкція визначає порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які проходять військову службу в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (Адміністрації Державної прикордонної служби України), територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (регіональних управліннях Державної прикордонної служби України), Морській охороні, яка складається із загонів морської охорони, органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах), розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення Державної прикордонної служби України (далі - органи Держприкордонслужби).
Суд зазначає, що питання повернення зайво виплачених коштів не врегульовані нормами спеціального законодавства. У той же час такі питання врегульовані Цивільним кодексом України.
Згідно з приписами ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
За змістом цієї норми матеріального права зобов`язання з безпідставного придбання майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; здійснення набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом.
Водночас стаття 1215 Цивільного кодексу України встановлює випадки, коли отримане набувачем від іншої особи майно, яке зовні могло б бути розцінене як безпідставно набуте, насправді не є таким.
Відповідно до вказаної норми закону не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі №753/15556/15-ц вказала, що у статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати.
Верховний Суд у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01.03.2021 у справі №180/1735/16-ц виклав, що під час застосування правил статті 1215 ЦК України як винятку із статті 1212 ЦК України суди зобов`язані встановлювати наявність не двох, а трьох критеріїв для відмови у поверненні безпідставно набутого майна: добровільність дій боржника, відсутність рахункової помилки та добросовісність набувача коштів.
Таким чином, Верховний Суд у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що не підлягають поверненню безпідставно набуті кошти за умови наявності одночасно таких умов, як здійснення виплати добровільно, відсутність рахункової помилки та добросовісність набувача коштів. У разі якщо відсутня одна із наведених умов, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 1215 ЦК України, то грошові кошти, виплачені набувачу, підлягають поверненню платнику.
У спірних правовідносинах висновком службового розслідування встановлений факт нез`явлення після закінчення відпустки за станом здоров`я інспектора прикордонної служби 2 категорії - навідника третьої групи мінометів вогневого відділення третього відділу прикордонної служби (тип С) третьої прикордонної комендатури швидкого реагування сержанта ОСОБА_1 , а саме, з 26.10.2023 року він відсутній на військовій службі без поважних причин.
Також позивачем встановлено, що в період з 26.10.2023 по 30.11.2023, відповідачу було нараховано та сплачено грошове забезпечення, протягом якого ОСОБА_1 , фактично не виконував обов`язки військової служби оскільки умовах воєнного стану не з`явився вчасно на службу без поважних причин 26.10.2023 року після закінчення відпустки за станом здоров`я, а отже не мав правових підстав на отримання коштів у вигляді грошового забезпечення за зазначений період.
Суд у межах спірних правовідносин не вдається до перевірки дій посадових осіб позивача, які нараховували та виплачували кошти позивачеві під час його фактичної відсутності у військовій частині.
Разом із тим, на переконання суду, надані позивачем докази підтверджують те, що безпідставне отримання відповідачем грошового забезпечення в сумі 43165,69 грн є наслідком зокрема його недобросовісних дій.
Отже, в силу вищевказаних вимог ЦК України такі кошти підлягають поверненню платнику.
За приписами частини 1 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України) (Реквізити для зарахування коштів на спеціальний фонд - інші джерела власних надходжень (1002030) (для здійснення відшкодування вартості привласненого майна): розрахунковий рахунок UA828201720343221001302001676, МФО 820172, банк Державна казначейська служба України ЄДРПОУ 45144484; розрахунковий рахунок UA068201720343140001000001676, Державна казначейська служба України, м. Київ, ЄДРПОУ 45144484) безпідставно набуті ним грошові кошти в сумі 43165,69 (сорок три тисячі сто шістдесят п`ять грн 69 коп.).
Решта доводів та заперечень висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Згідно п.41 висновку №61 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.
Згідно з ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ст.90 КАС України).
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 94, 139, 241-246, 250, 251, 293, 295 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Позов Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України) до ОСОБА_1 про стягнення коштів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України) (реквізити для зарахування коштів на спеціальний фонд - інші джерела власних надходжень (1002030) (для здійснення відшкодування вартості привласненого майна): розрахунковий рахунок UA828201720343221001302001676, МФО 820172, банк Державна казначейська служба України ЄДРПОУ 45144484; розрахунковий рахунок UA068201720343140001000001676, Державна казначейська служба України, м. Київ, ЄДРПОУ 45144484) безпідставно набуті ним грошові кошти в сумі 43165,69 (сорок три тисячі сто шістдесят п`ять грн 69 коп.).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - Військова частина НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України) ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ).
Відповідач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_7 ).

Суддя О.А. Вовченко