Номер провадження: 33/813/31/26
Номер справи місцевого суду: 511/1410/25 
Головуючий у першій інстанції Бобровська І. В. 
Доповідач Драгомерецький М. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії, судової палати з розгляду цивільних справах Драгомерецького М.М., 
при секретарі: Узун Н.Д.,
переглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Снітко Андрій Сергійович на постанову Роздільнянського районного суду Одеської області від 04 червня 2025 року по справі про притягнення скаргу ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1, ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №144/34-00/07-01 від 28.04.2025, відповідно до акту від 24.03.2025 №170/34-00-07-01/22480087, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , будучи директором СП «Вітмарк-Україна» в формі ТОВ, вчинив правопорушення: в частині ведення податкового обліку: підпунктів 14.1.206 та 14.1.267 пункту 14.1 статті 14, пунктів: 44.1,44.2, статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 135.1 статті 135, пункту140.5.4 та 140.5.5-1 пункту 140.5 статті 140, пунктів 198.1, 198.2, 198.3 статті 198. Пункту 201.10 статті 201 розділу V ПКУ, статтею 1, 3 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», вимог розділу 4 Концептуальної основи фінансової звітності (ухваленою Радою МСБО у вересні 2010 року), пункту 7, 10 МСБО 18 «Дохід», пунктів 1 і 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Мінфіну України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого у Мін`юсті України 05.06.1995 за №168/704, порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість. затвердженого наказом Мінфіну від 28.01.2016 року №21, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за №159/28289, що привело до заниження податку на прибуток на суму 11 995 627 грн у т.ч. за 2019 рік на 84 574 грн 2020 рік на 538 423 грн, 2021 рік на 1 597 533 грн, 2022 рік на 1 949 986 грн, 2023 рік на 171 310 грн, три квартали 2024 року на 6 093 801 грн; заниження податку на додану вартість на 1 122 263 грн, у т.ч. за жовтень 2020 року на 2 68 063 грн, листопад 2020 року на 2 26 032 грн, серпень 2021 року на 171 938 грн, вересень 2021 року на 27 064 грн, листопад 2021 року на 13 505 грн січень 2022 року на 415 661 грн, завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за вересень 2024 року на 143 333 грн. Відповідальність за вказане порушення передбачена ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №146/34-00-07-01 від 28.04.2025, відповідно до акту від 24.03.2025 №170/34-00-07-01/22480087, ОСОБА_1 за адресою: Одеська область Роздільнянський район, с. Степанівка, вул. Миру, буд. 144, будучи директором СП «Вітмарк-Україна» в формі ТОВ, вчинив правопорушення: в частині ведення податкового обліку: підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 ПКУ, пункту 3.1 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку». затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за №111/26556 щодо подання недостовірних відомостей про фізичних осіб за 1-3 квартали 2019 року, 3 квартал 2020 року, 3 квартал 2023 року. Відповідальність за вказане порушення передбачена ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.
Постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 04 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 163-1, ч. 1 ст. 163-4 КУпАП та його піддано адміністративному стягненню:
- за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 грн;
- за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 163-4 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 грн.
На підставі ст. 36 КУпАП, ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за більш тяжке правопорушення та призначити остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 грн.
Не погоджуючись із вищезазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Снітко А.С. звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову Роздільнянського районного суду Одеської області від 04 червня 2025 року та закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративний правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 163-1, ч. 1 ст. 163-4 КУпАП
02 квітня 2026 року в судове засідання до апеляційного суду ні ОСОБА_1 , ні його адвокат Снітко А.С. не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно.
Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Неявка в судове засіданні особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформації про належне повідомлення цих осіб.
З огляду на вищевикладене, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його представника на підставі доводів, викладених у апеляційній скарзі, а також доказів, які містяться в матеріалах справи, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного та обґрунтованого рішення. 
Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.
У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Однак, визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 163-1, ч. 1 ст. 163-4 КУпАП та накладаючи відповідне адміністративне стягнення, суд першої інстанції всупереч вимог ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясував всі фактичні обставин, що мають істотне значення для її розгляду, та не звернув уваги на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що призвело до ухвалення рішення, яке підлягає скасуванню.
Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 163-1, ч. 1 ст. 163-4 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення №144/34-00/07-01 від 28.04.2025 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП; протоколом про адміністративне правопорушення №146/34-00-07-01 від 28.04.2025 ч. 1 ст. 163-4 КУпАП; актом про результати документальної планової виїзної перевірки СП «Вітмарк-Україна» в формі ТОВ від 24.03.2025 №170/34-00-07-01/22480087; іншими матеріалами справи, однак апеляційний суд вважає, що наявні докази не можна вважати належними, допустимими та такими, що беззаперечно доводять вину останнього, виходячи з наступного.
Частина 1 статті 163-1 КУпАП встановлює відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
Згідно частини 1 статті 163-4 КУпАП передбачено відповідальність за неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян.
При цьому, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №144/34-00/07-01 від 28.04.2025, відповідно до акту від 24.03.2025 №170/34-00-07-01/22480087, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , будучи директором СП «Вітмарк-Україна» в формі ТОВ, вчинив правопорушення: в частині ведення податкового обліку: підпунктів 14.1.206 та 14.1.267 пункту 14.1 статті 14, пунктів: 44.1,44.2, статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 135.1 статті 135, пункту140.5.4 та 140.5.5-1 пункту 140.5 статті 140, пунктів 198.1, 198.2, 198.3 статті 198. Пункту 201.10 статті 201 розділу V ПКУ, статтею 1, 3 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», вимог розділу 4 Концептуальної основи фінансової звітності (ухваленою Радою МСБО у вересні 2010 року), пункту 7, 10 МСБО 18 «Дохід», пунктів 1 і 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Мінфіну України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого у Мін`юсті України 05.06.1995 за №168/704, порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість. затвердженого наказом Мінфіну від 28.01.2016 року №21, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за №159/28289, що привело до заниження податку на прибуток на суму 11 995 627 грн у т.ч. за 2019 рік на 84 574 грн, 2020 рік на 538 423 грн, 2021 рік на 1 597 533 грн, 2022 рік на 1 949 986 грн, 2023 рік на 171 310 грн, три квартали 2024 року на 6 093 801 грн; заниження податку на додану вартість на 1 122 263 грн, у т.ч. за жовтень 2020 року на 2 68 063 грн, листопад 2020 року на 2 26 032 грн, серпень 2021 року на 171 938 грн, вересень 2021 року на 27 064 грн, листопад 2021 року на 13 505 грн січень 2022 року на 415 661 грн, завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за вересень 2024 року на 143 333 грн. 
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №146/34-00-07-01 від 28.04.2025, відповідно до акту від 24.03.2025 №170/34-00-07-01/22480087, ОСОБА_1 за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, с. Степанівка, вул. Миру, буд. 144, будучи директором СП «Вітмарк-Україна» в формі ТОВ, вчинив правопорушення: в частині ведення податкового обліку: підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 ПКУ, пункту 3.1 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку». затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за №111/26556 щодо подання недостовірних відомостей про фізичних осіб за 1-3 квартали 2019 року, 3 квартал 2020 року, 3 квартал 2023 року. 
Однак, протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 252 КУпАП).
Матеріали справи також містять копію акту про результати документальної планової виїзної перевірки СП «Вітмарк-Україна» в формі ТОВ від 24.03.2025 №170/34-00-07-01/22480087, однак апеляційний не може визнати його належним, допустимим доказом та таким що беззаперечно підтверджує вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 163-1, ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, оскільки копія акту долучена до матеріалів справи не в повному обсязі, а саме долучено лише 1-3 аркуші та 117-119 аркуші акту, а тому суд позбавлений можливості в повному обсязі дослідити його, та взагалі встановити які саме дії чи бездіяльність останнього стали підставою для складання відносно ОСОБА_1 адміністративних протоколів.
Крім того встановлено, що в липні 2025 року СП «Вітмарк-Україна» в формі ТОВ звернулося до суду із позовом до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просило: - визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 18.04.2025 за №28334000701 та за №28234000701. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що посадовими особами податкового органу була проведена планова документальна виїзна перевірка СП «Вітмарк-Україна» в формі ТОВ з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх податків та зборів, передбачених ПК України, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, за період діяльності з 01.07.2018 по 30.09.2024 відповідно до затвердженого плану, за результатами якої складений акт від 24.03.2025 за №170/34-00-07-01/22480087, у висновках якого встановлено порушення вимог податкового законодавства.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року (справа №420/24701/25), залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2026 року, задоволено адміністративний позов СП «Вітмарк-Україна» в формі ТОВ до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Суд визнав протиправними та скасував податкові повідомлення - рішення Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків форми «Р» від 18.04.2025 №28334000701 про збільшення грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів на 1 4460 545,75 грн (11 995 627 грн за податковим зобов`язанням, 2 464 917,75 грн за штрафними (фінансовими) санкціями) та №28234000701 про збільшення грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 1 402 828,75 грн (1 122 263 грн за податковим зобов`язанням, 280 565,75 грн за штрафними (фінансовими) санкціями).
Задовольняючи позовні вимоги СП «Вітмарк-Україна» в формі ТОВ, суди в тому числі виходили з того, що висновки акту перевірки про наявність порушень податкового законодавства, не знайшли свого підтвердження та спростовується матеріалами справи. СП «Вітмарк-Україна» в формі ТОВ будь-яких порушень податкового законодавства по господарським операціям не допустив.
Одеський апеляційний суд зазначає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року та постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2026 року мають преюдиційне значення для вирішення справи про притягнення директора СП «Вітмарк-Україна» в формі ТОВ ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 та ч. 1 ст. 163-4 КУпАП України.
Таким чином, оскільки рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року та постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2026 року встановлено відсутність будь-яких порушень податкового законодавства СП «Вітмарк-Україна» в формі ТОВ, що викладені в акті про результати документальної планової виїзної перевірки СП «Вітмарк-Україна» в формі ТОВ від 24.03.2025 №170/34-00-07-01/22480087, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях директора СП «Вітмарк-Україна» в формі ТОВ ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 163-1, ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.
Згідно вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляд справи Конвенцію про захист прав і основоположних свобод і протоколів до неї, та практику Європейського суду з прав людини і Європейської комісії з прав людини, як джерело права.
У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.
У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.
ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.
Таким чином, на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження наявних в матеріалах справи доказів, керуючись принципами презумпції невинуватості, поваги до людської гідності, загальними принципами здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури, та враховуючи, що при апеляційному перегляді встановлено відсутність порушень СП «Вітмарк-Україна» в формі ТОВ податкового законодавства, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1, ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, яка передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.
Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Снітко Андрій Сергійович задовольнити частково.
Постанову Роздільнянського районного суду Одеської області від 04 червня 2025 року скасувати.
Провадження по справі про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1, ч. 1 ст. 163-4 КУпАП – закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький