Номер провадження: 33/813/842/26
Номер справи місцевого суду: 496/5443/25 
Головуючий у першій інстанції Пасечник М. Л. 
Доповідач Кострицький В. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2026 року м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Булацевської Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Стецюка Сергія Борисовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 21.01.2026 року по адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,-
У С Т А Н О В И В:
Короткий виклад обставин справи
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №555799 від 31.12.2025 року встановлено, що 06.08.2025 року о 07:40 год. за адресою: дорога М05 Київ-Одеса 452 км, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Citroen berlingo д/н НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія за допомогою технічного засобу Drager ALCOTEST 7510 Arlm-0438. Результат тесту 0,46% (проміле), чим порушив п.2.9.а. ПДР - керування ТЗ особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 665,60 грн..

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги
Не погоджуючись із вказаною постановою 10 березня 2026 року адвокат Стецюк С.Б. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Біляївського районного суду Одеської області від 21.01.2026 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Разом із апеляційною скаргою заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження в обґрунтування якого зазначав, що до електронного кабінету ЄСІТС адвоката Стецюка С.Б. оскаржувана постанова не надходила до моменту подання апеляційної скарги, копію постанови направлено поштою ОСОБА_1 лише 03.03.2026 року.
В обґрунтування своїх вимог зазначав, що поліцейськими протокол про адміністративне правопорушення було складено з порушенням чинного законодавства, а анкетні дані особи яка притягається до відповідальності викладено російською мовою. Крім того, помилково зазначено дату народження ОСОБА_1 .
Вважав, що відповідно до ст..8 п.5 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 р, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974 р. допустима похибка алкоголю в крові та видихуваному повітрі дорівнює 0,5 проміле.
Зазначав, що згідно з наявними доказами у справі встановлено, що прилад Drager Alcotest 7510 повинен проходити градуювання один раз на шість місяців, а останнє градуювання Drager ALCOTEST 7510 Arlm-0438 згідно чеку відбувалось 27.11.2024 р ..
Вважав, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам наданим стороною захисту стосовно стану здоров`я ОСОБА_1 , а саме те що в нього наявне довгострокове серцеве захворювання .
Враховуючи вищевикладене вважав, що судом першої інстанції ухвалено одностороннє, необ`єктивне рішення, а наданим доказам стороною захисту не надано належної правової оцінки.

Явка в судове засідання
Сторона захисту була повідомлена про час, дату та місце судового засідання належним чином, в судове засідання з`явився адвокат Стецюк С.Б. та надав свої пояснення.

Позиція апеляційного суду
Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Щодо клопотання про поновлення строку
Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).
Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.
Оскаржувана постанова Біляївського районного суду Одеської області ухвалена 21.01.2026 року. 
Матеріали справи не містять відомостей про доставлення стороні захисту копії постанови. 
Копію оскаржуваної постанови суд першої інстанції направив ОСОБА_1 лише 03.03.2026 року.
З апеляційною скаргою адвокат Стецюк С.Б. звернувся за допомогою підсистеми «Електронний суд» 10.03.2026 року
Враховуючи, що у межах строку на апеляційне оскарження стороні захисту вчасно не була направлена копія постанови, з метою забезпечення права учасників справи на доступ до правосуддя та перегляд справи судом вищого рівня, що є складовою права на справедливий суд, апеляційний суд, вважає можливим поновити скаржнику строк на апеляційне оскарження постанови від 21 січня 2026 року стосовно ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає за необхідне поновити захиснику строк на апеляційне оскарження та забезпечити ОСОБА_1 право на доступ до правосуддя, що передбачено вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Щодо суті апеляційної скарги
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Пункт 2.9 а Правил дорожнього руху України забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Невиконання пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України має наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я (ч. 4 ст. 266 КУпАП).
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -  тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно результату газоаналізатору «Alcotest Drager 7510 ARLM 0438» вбачається, що при перевірці водія ОСОБА_1 на вміст алкоголю в видихуваному повітрі на час зупинки за управлінням транспортного засобу, у останнього було виявлено 0,46 проміле.
У матеріалах справи міститься роздруківка результату газоаналізатора приладу «Alcotest Drager 7510 ARLM 0438», з якої вбачається, що останнє градуювання було 27.11.2024 року.
Таким чином, враховуючи те, що газоаналізатор «Alcotest Drager 7510 ARLM 0438», своєчасно пройшов калібрування та повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, підстав не довіряти його показанням немає, як і немає підстав для визнання недійсним чи неправдивим результату проведеного за його допомогою тесту на стан сп`яніння ОСОБА_1 .
Чеком на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 7510 ARLM 0438» вбачається, що результат огляду водія ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння позитивний – 0,46 проміле, що також зазначено в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. 
Вина водія ОСОБА_1  підтверджується зібраними в справі доказами, а саме:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №413941 від 06.08.2025 року;
- довідку старшого інспектора ВАП УПП в Одеській області І.Нагих, відповідно до якої, станом на 06.08.2025 року, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 видавалось;
- роздруківку тесту «Драгер» від 06.08.2025 року, відповідно до якого ступінь алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 на момент огляду становив 0,46% проміле;
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;
- довідку старшого інспектора ВАП УПП в Одеській області І.Нагих, відповідно до якої, станом на 06.08.2025 року, ОСОБА_1 за ознаками ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності не притягувався;
- письмові пояснення ОСОБА_1 ;
- копію сервісної книжки з відомостями про сервіс, градуювання та державну повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки «Drager Alcotest 7510» серійний номер ARLM-0438;
- копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки «Drager Alcotest 7510» серійний номер ARLM-0438;
- копію декларації про відповідність вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки;
- сертифікат перевірки типу;
- копію сертифікату відповідності забезпечення функціонування системи управління якістю під час виробництва;
- інструкцію з експлуатації «Drager Alcotest 7510»;
- диском з відеозаписами.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.
Апеляційним судом перевіряючи мотиви з яких виходив суд першої інстанції з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №555799 від 31.12.2025 року встановлено, що 06.08.2025 року о 07:40 год. за адресою: дорога М05 Київ-Одеса 452 км, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Citroen berlingo д/н НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія за допомогою технічного засобу Drager ALCOTEST 7510 Arlm-0438. Результат тесту 0,46% (проміле), чим порушив п.2.9.а. ПДР - керування ТЗ особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів, крім того засвідчений власним підписом ОСОБА_1 без жодних заперечень.
Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 сумніву не викликає, оскільки складений та підписаний уповноваженою особою відповідно до вимог ст. ст. 254, 256 КУпАП України, тому є належним доказом по справі.
Чеком на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 7510 ARLM 0438» вбачається, що результат огляду водія ОСОБА_3 на стан алкогольного сп`яніння позитивний – 0,46 проміле, що також зазначено в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.6). 
З дослідженого відеозапису вбачається, що 06 серпня 2025 року о 07 годині 40 хвилин в межах блок-посту розташованого на ділянці дороги М05 Київ-Одеса 452 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом допустив порушення ПДР України, а саме був не пристяебнутий паском безпеки та в наслідок чого був зупинений співробітниками патрульної поліції, в ході спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 пояснював, що пасок безпеки відстебнув, в ході перевірки документів було виявлено, що останній керував автомобілем Citroen berlingo д/н НОМЕР_1 без дійсного обов`язкового полісу цивільного страхування. Під час оформлення адміністративних матеріалів поліцейські повідомили, що в останнього наявні ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, на що ОСОБА_1 пояснив, що алкогольні напої не вживає протягом тривалого часу, так як має хвороби пов`язані із сердцевою системою організму, та перед ти як сісти за керування автомобілем вживав лікарський засіб «Корвалол», у зв`язку з чим останньому з боку поліцейських було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер на місці зупинки, пройшовши огляд на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням приладу «Alcotest Drager 7510 ARLM 0438», тест 1377, результат тесту склав 0,46 проміле. З оглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням приладу «Alcotest Drager 7510» добровільно і без примусу. Тиску з боку працівників поліції чи упередженого ставлення до нього не встановлено, права водію було роз`яснено. З зазначеним результатом приладу «Alcotest Drager 7510» останній не погодився. З цього ж відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 своєї незгоди з результатом огляду за допомогою спеціального технічного засобу не висловлював, як і не висловлював зауважень щодо процедури проведення такого огляду поліцейським на місці зупинки транспортного засобу. На вимогу пройти такий огляд в медичному закладі ОСОБА_1 з боку поліцейських повідомлено, що йому буде надано адресу медичного закладу в якому він зможе пройти огляд.
Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «ООМЦПЗ ООР» від 06.08.2025 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 встановлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, огляд проводився «Alcotest Drager 7510 ARLM 0438» та відповідно до якого встановлено результат 0,46 проміле (а.с.8) .
З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він їхав на своєму автомобілі Сітроен, був зупинений працівниками поліції на стаціонарному посту де в нього виявили ознаки алкогольного сп`яніння і запропонували пройти тест на стан алкогольного сп`яніння. Після проходження тесту, драгер показав 0,46 проміле. Протягом доби алкоголь не вживав, а вжива корвалол, так як у нього хворе серце. Пояснення написано власноруч без примусу (а.с.7).
Сукупність вищевказаних доказів підтверджують те, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги, що поліцейськими протокол про адміністративне правопорушення було складено з порушенням чинного законодавства, а анкетні дані особи яка притягається до відповідальності викладено російською мовою. Крім того, помилково зазначено дату народження ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає не слушними, адже дій поліцейських в частині цього не оскаржувалось у встановленому законом порядку та до матеріалів справи таких доказів не долучалось. Судом першої інстанції встановлено належно анкетні дані, крім того стороною захисту не заперечувалось, що події вказаного правопорушення відбувались саме із ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , саме якого і було судом першої інстанції притягнуто до відповідальності.
Щодо доводів апеляційної скарги, що відповідно до ст..8 п.5 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 р, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974 р. допустима похибка алкоголю в крові та видихуваному повітрі дорівнює 0,5 проміле, апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на наступне.
Відповідно до Інструкції п. 7 Інструкцією № 1452/735 установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Пунктом 5 статті 8 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року, яка ратифікована Українською РСР 25.04.1974 року (із поправками внесеними Європейською угодою, що доповнює Конвенцію про дорожній рух, які набрали чинності 28 серпня 1993 року), визначено, що "Водій повинен контролювати свій транспортний засіб так, щоб бути завжди спроможним належним чином ним управляти. Він повинен бути знайомий з правилами дорожнього руху, приписами у сфері безпеки дорожнього руху, а також з такими чинниками, що можуть впливати на його поведінку, як втома, вживання лікарських препаратів і управління транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та під впливом наркотиків».
В національному законодавстві потрібно передбачити спеціальні положення, що стосуються управління під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках – у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з управлінням транспортним засобом.
У будь-якому випадку максимальний рівень вмісту алкоголю в крові відповідно до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.
Для точного визначення концентрації етанолу в крові використовуються спеціальні сертифіковані та повірені прилади – газоаналізатори Драгер – які є спеціальними апаратами, що вимірюють вміст алкоголю в проміле по повітрю, що видихається.
Крім того, згідно Інструкцією приладу «DRAGER Alcotest 7510» результати тесту можуть визначатись у двох показниках (діапазон вимірювання): масова концентрація алкоголю у видихуваному повітрі від 0,00 до 3,00 мг/л (відношення маси етанолу у видихуваному повітрі до об`єму цього повітря) або масова концентрація алкоголю в крові - від 0 до 6 % (відношення маси етанолу в крові до об`єму крові).
У даному випадку результат тесту був зафіксований у проміле, тобто була встановлена масова концентрація алкоголю в крові через повітря, яке видихається.
Як чітко зазначено в загальнодоступній Інструкції, перевищення показників більше 0,2 проміле алкоголю в крові, є достатнім приводом для констатації факту перебування особи у стані, який виключає можливість керування транспортним засобом.
Суд першої інстанції дав належну і правильну оцінку доводам захисника щодо застосування норм міжнародного права та показників 0,46 % проміле для встановлення стану алкогольного сп`яніння, на підставі чого не задовольнив клопотання захисника про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з чим і погоджується апеляційний суд.
Доводи, що згідно з наявними доказами у справі встановлено, що прилад Drager Alcotest 7510 повинен проходити градуювання один раз на шість місяців, а останнє градуювання Drager ALCOTEST 7510 Arlm-0438 згідно чеку відбувалось 27.11.2024 р , апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на те, що чинним законодавством встановлено, що калібрування приладу Драгер допускається раз на рік. До того ж відповідно до даних чеку газоаналізатор алкотестер «Drager Alcotest 7510» прилад ARLM-0438 (а.с.5, 25-26) встановлено, що останнє градуювання було 27.11.2024 року, тобто на момент проведення огляду ОСОБА_1 пристрій був повірений.
Стосовно доводів апеляційної скарги, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам наданим стороною захисту стосовно стану здоров`я ОСОБА_1 , а саме те що в нього наявне довгострокове серцеве захворювання, апеляційний суд вважає такі доводи безпідставними з огляду на те, що чинним п.2.9б ПДР України встановлено, що водію забороняється керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу, а тому апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 нехтувал такими пунктами правил, що не виключає з огляду на встановлені докази наявності в нього вини в порушенні п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність ст.. 130 КУпАП. Крім того, сам ОСОБА_1 підтвердив вживання лікарського засобу "Корвалол" перед тим як сідати за кермо автомобіля, однак відповідно призначень лікаря (а.с.74) такого лікарського засобу ОСОБА_1 не призначалось. 
Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції ухвалено одностороннє, необ`єктивне рішення, а наданим доказам стороною захисту не надано належної правової оцінки, апеляційний суд вважає необґрунтованими належними контрдоказами з боку сторони захисту, натомість оскаржувана постанова ухвалена на підставі належних та допустимих доказів у справі.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає що доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки діям поліцейських, не встановлено належних та допустимих доказів у справі, що як наслідок призвело до ухвалення незаконного рішення є необґрунтованими належними та допустимими доказами, наявних у справі доказів не спростовано належним чином. 

Щодо заявлених клопотань під час апеляціного розгляду
01 травня 2026 року адвокатом Стецюком С.Б., заявлено клопотання про приєднання до матеріалів справи докази на підтвердження неможливості вживання алкогольних напоїв, через стан здоров`я (а.с.71-75б).
Апеляційним судом задоволено клопотання та приєднано до матеріалів справи такі докази, щодо суті долучених доказів, апеляційний суд зазначає , що що водію забороняється керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу, а тому апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 нехтувал такими пунктами правил, що не виключає з огляду на встановлені докази наявності в нього вини в порушенні п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність ст.. 130 КУпАП. Крім того, сам ОСОБА_1 підтвердив вживання лікарського засобу "Корвалол" перед тим як сідати за кермо автомобіля.
01 травня 2026 року адвокатом Стецюком С.Б., заявлено клопотання про визнання тесту1377, зробленого 06.08.2025 року неналежним та недопустим доказом, апеляційний суд вважає таке клопотання безпідставним з огляду на те, що чинним законодавством встановлено, що калібрування приладу Драгер допускається раз на рік. До того ж відповідно до даних чеку газоаналізатор алкотестер «Drager Alcotest 7510» прилад ARLM-0438 (а.с.5, 25-26) встановлено, що останнє градуювання було 27.11.2024 року, тобто на момент проведення огляду ОСОБА_1 пристрій був повірений.
01 травня 2026 року адвокатом Стецюком С.Б., заявлено про допит в якості свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , апеляційний суд вважає, що таке клопотання задоволенню не підлягає у зв`язку із порушенням принципу стадійності розгляду доказів, так як стороною захисту таких клопотань не заявлялось під час розгляду справи судом першої інстанції, то отримання таких доказів суперечить вказаному принципу під час апеляційного перегляду.
29 травня 2026 року адвокатом Стецюком С.Б. клопотання про приєднання до матеріалів справи докази на підтвердження неможливості вживання алкогольних напоїв, яке є аналогічим клопотанню заявленому 01.05.2026 року яке було задоволено та долучено вказані докази, але долучення таких доказів не впливає на суть переглянутого рішення, а лише підтверджує стан здоров`я ОСОБА_1 при якому,останньому не можно було сідати за кермо автомобілю.
Також 29.05.2026 року адвокатом Стецюком С.Б. було заявлено клопотання про закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає аналогічним клопотанню заявленому під час розгляду справи судом першої інстанції, а також із досліджених матеріалів справи та доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за своїми мотивами є також аналогічними доводам апеляційної скарги, враховуючи, що апеляційним судом надано оцінки заявленим доводам, то мотиви з яких виходив адвокат Стецюк С.Б. в такому клопотанні задоволенню не підлягають, через їх не вмотивованість належними та допустимими контрдоказами.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705\12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.
Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.
З огляду на вищенаведене, підстав для зміни постанови суду з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
У Х В А Л И В:
Клопотання адвоката Стецюка Сергія Борисовича про поновлення строку на оскарження постанови Біляївського районного суду Одеської області від 21.01.2026 року –задовольнити та поновити строк на її оскарження.
Апеляційну скаргу адвоката Стецюка Сергія Борисовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 21.01.2026 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький