Справа № 354/162/26
Провадження по справі № 2/354/316/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2026 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді Ковалюк О.М.,
за участю секретаря судового засідання Стремінської А.І.,
представника позивача – адвоката Чеха М.В.,
представника відповідача – Бадзюнь В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Яремче в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» про припинення іпотеки за іпотечним договором, -
в с т а н о в и в:
Стислий виклад позиції учасників процесу
Адвокат Чеха М.В., що діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», в якому просить визнати припинену іпотеку за іпотечним договором від 21.04.2008, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Питлюком В.І. та зареєстрованим в реєстрі за № 1859, такою, що припинена; припинити обтяження майна та виключити з Державного реєстру іпотек запис реєстраційний номер обтяження 7063877 від 21.04.2008 про реєстрацію іпотеки нерухомого майна: будинку, адреса: АДРЕСА_1 , номер РПВН:16221994, земельної ділянки площею 0,2008 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, адреса: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 010629800438, вчинений приватним нотаріусом Питлюк В.І. на підставі договору іпотеки №1859 від 21.04.2008. Припинити обтяження майна та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: заборону на нерухоме майно реєстраційний номер обтяження 7063387 від 21.04.2008, а саме будинок, адреса: АДРЕСА_1 , номер РПВН:16221994, вчинену приватним нотаріусом Питлюк В.І. на підставі договору іпотеки №1859 від 21.04.2008, заборону на нерухоме майно реєстраційний номер обтяження 7063695 від 21.04.2008, а саме земельна ділянка площею 0,2008 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, адреса: АДРЕСА_1 , земельна ділянка бн, кадастровий номер: 2611091501:11:006:0059, вчинену приватним нотаріусом Питлюк В.І. на підставі договору іпотеки №1859 від 21.04.2008 та стягнути судові витрати.
Позовні вимоги мотивує тим, що 18.04.2008 між ВІДКРИТИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «УНІВЕРСАЛ БАНК», найменування якого змінено на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УНІВЕРСАЛ БАНК», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № ВL3760.
З метою забезпечення виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань по Кредитному договору було укладено договір поруки № ВL3760-П від 14.03.2012 з ОСОБА_2 та договір іпотеки від 21.04.2008, за умовами якого ОСОБА_1 передано в іпотеку АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» належне йому нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 124,2 кв.м, житловою площею 59,9 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,2008 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
В зв`язку з економічною кризою ОСОБА_1 припинив здійснювати вчасне погашення кредиту і АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернулося до суду про стягнення заборгованості по Кредитному договору. Рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 02.07.2014 стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку 959 905,48 грн заборгованості по Кредитному договору та 3 441,00 грн. судових витрат. Банк погодився з визначеною судом у справі сумою заборгованості та рішення суду не оскаржував.
Згодом, АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» донарахувало за Кредитним договором відсотки за період з 15.03.2013 до 27.04.2015 в сумі 35 165,74 доларів США, інфляційні збитки в сумі 508 749,90 грн, три відсотки річних в сумі 25 325,73 грн та пред`явило позов про стягнення вищевказаних коштів. Рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 24.03.2022 в задоволенні позову відмовлено. 
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 19.09.2022 у справі № 354/369/15-ц рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 24.03.2022 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення трьох процентів річних скасовано, ухвалено нове рішення в цій частині, яким стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 23 432,00 грн - 3% річних за невиконання грошового зобов`язання за період з 26.07.2014 по 19.05.2015. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 200,40 грн з кожного сплаченого судового збору.
В грудні 2022 року АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» було подано позовну заяву про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно 3% річних за період з 01.11.2019 по 17.10.2022 у розмірі 84 071,38 грн. Рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 13.03.2023 у справі № 354/1352/22 позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно 3% річних за період з 29.11.2019 по 23.02.2022 в розмірі 64 309,90 грн, а також в рівних частинах із кожного по 948,86 грн оплаченого судового збору.
На виконання рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 02.07.2014 було видано виконавчий лист та пред`явлено до виконання. 22.10.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Кушніром О.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 63396218 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» 959 905 гривень 48 копійок заборгованості по кредитному договорі № ВL3760 від 18.04.2008 і за договором поруки № ВL3760-П від 14.03.2012 та 3 441 гривню судових витрат. Дане рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 02.07.2014 ОСОБА_1 виконано в повному обсязі.
Постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 19.09.2022 та рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 13.03.2023 також виконано ОСОБА_1 в повному обсязі.
Таким чином, основне зобов`язання за Кредитним договором припинилося шляхом його повного виконання.
Після сплати боржником перед банком боргу у повному обсязі кредитний договір припиняється у зв`язку з виконанням боржником зобов`язання за кредитним договором, а отже і припиняється дія всіх забезпечувальних договорів. У зв`язку з чим просить суд позов задовольнити.
24.02.2026 представник відповідача – Бадзюнь В.В. подав до суду відзив, в якому просив у задоволенні вказаного позову відмовити у повному обсязі, оскільки позивач, посилаючись на сплату заборгованості за рішеннями суду, хибно вважає, що його зобов`язання за Кредитним договором були виконанні у повному обсязі, внаслідок чого іпотека, що виникла на підставі Договору іпотеки, нібито є припиненою. Надав розрахунок заборгованості від 19.02.2026, відповідно до якого залишок заборгованості за Кредитним договором позивача, з урахуванням сплачених за судовими рішеннями коштів, становить 240 911,45 дол. США, з яких: 74 087,42 дол. США – основна заборгованість; 134 663,56 дол. США – відсотки; 32 160,47 дол. США – підвищені відсотки.
Враховуючи практику ВС вважає, що на позивача покладений тягар доведення обставин повного припинення зобов`язань за кредитним договором у зв`язку з їх виконанням. Обставина повного припинення зобов`язань за кредитним договором має бути доведена в розрізі кожного зобов`язання позичальника.
Звертає увагу суду на те, що позовна заява та додані до неї документи не містять розрахунку зобов`язань Позичальника за Кредитним договором, Позивач в обґрунтування заявлених вимог посилається лише на факт виконання Судових рішень, проте зазначений вище розрахунок заборгованості вказує на те, що зобов`язання за Кредитним договором в повному обсязі не виконанні.
При укладенні Договору іпотеки, сторони дійшли згоди про те, що іпотека залишається чинною до моменту повного виконання зобов`язань за Кредитним договором. Зважаючи на вказане вище, вважає, що підстави для припинення іпотеки за зняття обтяжень із заставного майна до повного виконання зобов`язань за Кредитним договором – відсутні.
Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі
Позовна заява надійшла до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області 03.02.2026.
05.02.2026 ухвалою судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Остап`юк М.В. було відкрито провадження та призначено її до підготовчого судового розгляду.
Внаслідок заявленого 23.03.2026 самовідводу суддею Остап`юк М.В., відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.02.2026 головуючою суддею визначено Ковалюк О.М. 
Ухвалою судді Ковалюк О.М. від 31.03.2026 прийнято справу до свого провадження й призначено підготовче засідання.
Відповідно до ухвали від 15.05.2026 підготовче засідання у даній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
15.06.2026 та 16.06.2026 представником позивача долучено докази, а саме: кредитний договір №BL3760 від 18.04.2008 з додатками та копії судових рішень, які містяться в матеріалах справи, але в яких зазначені повні найменування сторін. 
Представник позивача в судовому засіданні, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, з мотивів викладених в позовній заяві. 
Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву, додатково пояснив, що на даний час наявний залишок заборгованості у позивача в сумі 240 911 дол. США, що утворилась внаслідок курсової різниці гривні до долара США, оскільки рішення судів приймались про стягнення суми в гривнях, а кредит позивач отримував у доларах, тому враховуючи те, що договір іпотеки забезпечує виконання всіх зобов`язань іпотекодавця вважає, що позивач безпідставно звернувся з даними вимогами, і в позові слід відмовити. 
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що 18.07.2008 між ВАТ «Універсал Банк» (правонаступником якого є АТ «Універсал Банк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №BL3760, за умовами укладеного договору ОСОБА_1 надано кошти в сумі 100 000 доларів США на термін до 01.04.2023 (пункти 1.1 та 1.2.2 Договору). Відповідно до п.1.2.2 кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит в повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені Графіком погашення кредиту, згідно Додатку №1 до нього. Згідно п. 3.4.2 позичальник зобов`язався у строк, визначений цим договором, виконати свої зобов`язання по своєчасному погашенню суми заборгованості перед банком, а також сплачувати плату за кредит, відповідно умов цього договору. Відповідно до п. 1.3.1 процентна ставка встановлена в розмірі 14% річних.
18.06.2009, 12.08.2010, 22.04.2011, 06.10.2011 та 14.03.2012, АТ «Банк Універсальний» та ОСОБА_1 укладали додаткові угоди № 1- 9 до кредитного договору, якими змінювались розміри процентних ставок за користування кредитними коштами та порядок їх повернення.
На забезпечення виконання позичальником зобов`язань за вищевказаним кредитним договором сторонами укладено договір іпотеки від 21.04.2008, який посвідчений приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Питлюком В.І. та зареєстрований в реєстрі за № 1859.
Відповідно до п. 1.1 договору іпотеки іпотекодавець ОСОБА_1 передав ВАТ «Універсал Банк» в іпотеку наступне майно: житловий будинок з господарськими будівлями, загальною площею 124,2 кв.м, житловою площею 59,9 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,2008 га з кадастровим номером 2611091501:11:006:0059, цільове призначення якої –обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_1 на праві власності. Тобто за цим договором забезпечується виконання зобов`язань іпотекодавця за кредитним договором від 18.04.2008 № BL3760 ( а.с. 29-31).
14.03.2012 до договору іпотеки були внесені зміни, шляхом підписання відповідного договору, посвідченого приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Питлюком В.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 276, згідно якого сторони домовились доповнити пункт 1.1 Договору іпотеки абзацами наступного змісту:
«В будь-якому випадку, Іпотекою за цим Договором іпотеки забезпечується в повному обсязі виконання усіх зобов?язань ОСОБА_1 , (надалі ? «Боржник»), за КРЕДИТНИМ ДОГОВОРОМ BL 3760 від «18» квітня 2008 року, укладеним між таким Боржником та Іпотекодержателем (надалі ? «Основний договір» ), в тому числі за наступними Додатковими угодами до Основного договору:
1) Додатковою угодою № 1 від «18» червня 2009 року до Основного договору;
2) Додатковою угодою № 2 від «18» червня 2009 року до Основного договору;
3) Додатковою угодою № 3 від «12» серпня 2010 року до Основного договору;
4) Додатковою угодою № 4 від «12» серпня 2010 року до Основного договору;
5) Додатковою угодою № 5 від «22» квітня 2011 року до Основного договору;
5) Додатковою угодою № 6 від «06» жовтня 2011 року до Основного договору;
6) Додатковою угодою № 7 від «06» жовтня 2011 року до Основного договору;
7) Додатковою угодою № 8 від «14» березня 2012 року до Основного договору;
8) Додатковою угодою № 9 від «14» березня 2012 року до Основного договору;
9) будь-якими іншими додатковими угодами, які будуть укладені до Основного договору, з моменту набрання чинності цією додатковою угодою до Договору іпотеки, зокрема, цією Іпотекою забезпечуються наступні зобов?язання Боржника перед Іпотекодержателем за Основним договором:
А) Зобов?язання щодо повернення Боржником в повному обсязі кредитних коштів, отриманих відповідно до умов Основного договору, у сумі 100 000,00 (сто тисяч) доларів США 00 центів на зазначений в Основному договорі рахунок у терміни, встановлені Основним договором, але в будь-якому випадку не пізніше «01» березня 2023 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, відповідно до умов Основного договору та/або згідно умов іншої угоди між Іпотекодержателем та Боржником.
Б) Зобов?язання щодо сплати процентів та комісій на рахунки, зазначені в Основному договорі, зокрема:
*щодо сплати процентів за базовою процентною ставкою за користування кредитом у встановлені Основним договором строки/терміни сплати платежів (без порушення встановленого строку (або термінів) погашення кредиту).
проценти ? в розмірах, передбачених Основним договором, але не більше, ніж 17,0% процентів річних за користування кредитом в доларах США, або в іншому розмірі у випадку зміни процентної ставки відповідно до умов Основного договору; а також
*щодо сплати процентів за підвищеною процентною ставкою за користування кредитом понад встановлені Основним договором строки/терміни сплати платежів:
проценти ? в розмірах, передбачених Основним договором, але не більше, ніж 34,0% процентів річних за користування кредитом в доларах США.
В) Зобов?язання щодо сплати неустойки (штрафу, пені) у порядку та строки, зазначені в Основному договорі.
Г) Іпотекою також забезпечуються в повному обсязі вимоги Іпотекодержателя щодо відшкодування:
? витрат, понесених Іпотекодержателем і пов?язаних з пред?явленням вимоги за зобов?язаннями за Основним договором і зверненням стягнення на Предмет іпотеки; та
? збитків, завданих Іпотекодержателю порушенням Боржником своїх зобов?язань за Основним договором та/або Іпотекодавцем за цим Договором іпотеки.
Д) Зобов?язання щодо сплати строкової та простроченої заборгованості згідно графіку погашення строкової та простроченої заборгованості встановленого в Основному договорі.
Е) Інші грошові зобов`язання Боржника, передбачені умовами Основного договору.
Іпотекодавець та Іпотекодержатель ознайомлені з усіма умовами Основного(-их) договору(-ів), що обумовлюють основне зобов?язання, в тому числі стосовно можливості зміни розміру зобов?язань у більшу та/або меншу сторону, строку і порядку. його виконання забезпеченого цим договором. Сторони досягли згоди відносно розміру, строку і порядку виконання зобов?язань, що забезпечуються іпотекою відповідно до цього Договору, розуміючи про цьому можливість зміни розміру таких зобов`язань у більшу та/або меншу сторону, строку, порядку його виконання у випадках, передбачених умовами договору(-ів), що обумовлюють основне зобов?язання. Сторони підтверджують, що іпотекою за цим Договором забезпечуються також і розмір зобов?язань, строк і порядок його виконання, який може бути змінено відповідно до умов вищевказаного Основного(-их) договору(-ів), що обумовлюють основне зобов`язання.» (а.с. 32-33).
Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (інформаційна довідка № 461954151, дата та час формування 28.01.2026 11:20:27) та відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційні номери обтяження №7063387 та № 7063695 і Державного реєстру іпотек, реєстраційні номери обтяження №7063877 та № 7783283 21 квітня 2008 року на нерухоме майно за адресою: 
АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок, загальною площею 124,2 кв.м, та земельна ділянка площею 0,2008 га з кадастровим номером 2611091501:11:006:0059, накладено тип обтяження - заборона на нерухоме майно та іпотеку, що внесені на підставі договору іпотеки від 21.08.2008 (а.с.6-9).
Судом встановлено, що АТ «Універсал Банк» у 2014 році відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України звернувся до суду із позовом про дострокове повернення кредиту та стягнення усієї заборгованості. 
Внаслідок чого, Рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 02.07.2014 у справі № 354/565/13-ц стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку 959 905,48 грн заборгованості по Кредитному договору, яка еквівалентна 120 093,27 доларів США, з яких: 772 457, 27 грн – сума дострокового стягнення кредиту, що еквівалентно 96 640,97 дол. США; 3 303,91 грн – сума простроченої заборгованості за кредитом, що еквівалентна 413,35 дол. США, 180 641,64 грн – відсотки, які еквівалентні 22 599,98 доларам США та 6 812,57 грн пені, яка еквівалентна 852,32 доларам США, а також 3 441,00 грн судових витрат (а.с. 41-43).
Також Рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 24.03.2022 у справі № 354/369/15-ц в задоволенні позову АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» щодо стягнення за Кредитним договором відсотків за період з 15.03.2013 до 27.04.2015 в сумі 35 165,74 доларів США, інфляційних збитків в сумі 508 749,90 грн, трьох відсотків річних в сумі 25 325,73 грн відмовлено (а.с. 47-50). Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 19.09.2022 у справі № 354/369/15-ц рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 24.03.2022 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення трьох процентів річних скасовано, ухвалено нове рішення в цій частині, яким стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 23 432,00 грн - 3% річних за невиконання грошового зобов`язання за період з 26.07.2014 по 19.05.2015. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 200,40 грн з кожного сплаченого судового збору (а.с. 34-38). Як зазначено в рішенні Яремчанського міського суду від 24.03.2022, яке має преюдиційне значення у цій справі, ПАТ «Універсал Банк» 21.01.2013 звернувся з вимогами №020/023 та №020/024 до відповідачів про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором, у зв`язку із порушенням останніми взятих на себе зобов`язань по сплаті кредиту. Підставою для відмови у стягненні з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості по відсотках за кредитним договором було те, що відсотки були нараховані з 15.03.2014 по 27.04.215, тобто в період після пред`явлення вимоги до позичальників про дострокове стягнення кредиту. Таке рішення в цій частині банком не оскаржувалося.
Окрім того, згідно Рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 13.03.2023 у справі № 354/1352/22 позов АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно 3% річних за період з 29.11.2019 по 23.02.2022 в розмірі 64 309,90 грн, а також в рівних частинах із кожного по 948,86 грн оплаченого судового збору(а.с. 44-46).
17 вересня 2014 року було видано виконавчий лист на виконання рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області та пред`явлено до виконання (а.с. 28 на звороті). 
22.10.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Кушніром О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 63396218 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» 959 905 гривень 48 копійок заборгованості по кредитному договорі № ВL3760 від 18.04.2008 і за договором поруки № ВL3760-П від 14.03.2012 та 3 441 гривню судових витрат (а.с. 39). 
Відповідно до квитанцій, долучених Позивачем, а саме: № 16 від 06.12.2021 на суму 20 000,00 грн, № 1 від 14.01.2022 на суму 10 000,00 грн, № 79 від 09.02.2022 на суму 10 000,00 грн, № 64 від 14.03.2022 на суму 10 000,00 грн, № 34 від 01.06.2022 на суму
10 000,00 грн, № 40 від 27.07.2022 на суму 10 000,00 грн, № 57 від 27.09.2022 на суму 7 000,00 грн, № 35 від 27.10.2022 на суму 7 000,00 грн, № 35 від 16.03.2023 на суму 3 000,00 грн, № 13 від 04.07.2023 на суму 3 000,00 грн, № 23 від 02.08.2023 на суму 11 400,00 грн, № 41 від 19.09.2023 на суму 11 271,00 грн, № 23 від 20.10.2023 на суму 11 138,60 грн, № 16 від 13.11.2023 на суму 10 980,00 грн, № 52 від 11.12.2023 на суму 10 990,00 грн, № 7 від 11.03.2024 на суму 24 752,48 грн, № 46 від 17.04.2024 на суму 15 584,20 грн, № 12 від 20.05.2024 на суму 19 505,00 грн, № 1 від 19.06.2024 на суму 20 024,00 грн, № 15 від 11.07.2024 на суму 20 099,00 грн, № 58 від 16.08.2024 на суму 20 247,50 грн, № 10 від 27.09.2024 на суму 19 802,00 грн, № 25 від 11.10.2024 на суму 20 000,00 грн, № 51 від 22.10.2024 на суму 20 575,00 грн, № 36 від 23.12.2024 на суму 20 643,00 грн, № 25 від 24.12.2024 на суму 41 336,60 грн, № 6 від 06.01.2025 на суму 41 584,20 грн, № 36 від 05.03.2025 на суму 20 650,00 грн, № 24 від 07.03.2025 на суму 27 770,00 грн, № 29 від 01.05.2025 на суму 20 625,00 грн, № 81 від 02.05.2025 на суму 82 800,00 грн, № 64 від 04.08.2025 на суму 100 000,00 грн, № 100 від 11.08.2025 на суму 100 000,00 грн, № 51 від 14.08.2025 на суму 100 000,00 грн, № 131 від 19.08.2025 на суму 80 568,90 грн, № 41 від 24.07.2025 на суму 23 832,80 грн, № 40 від 31.07.2025 на суму 66 279,70 грн, Позивачем за період часу з 06.12.2021 по 31.07.2025 сплачено в рахунок кредитної заборгованості на виконання вищевказаних судових рішень всього 1 052 458,98 грн (а.с. 10-28).
Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 16.09.2025 виконавче провадження № 63396218 закінчено у зв`язку з виконанням боржником ОСОБА_1 в повному обсязі рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 02.07.2014 (а.с. 40).
Постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 19.09.2022 та рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 13.03.2023, також виконано ОСОБА_1 в повному обсязі, що підтверджується квитанціями, які містяться в матеріалах справи. 
Відповідно до розрахунку заборгованості, долученої відповідачем до відзиву на позовну заяву, за ОСОБА_1 обліковується заборгованість в сумі 240 911,45 дол. США, з яких: 74 087,42 дол. США – основна заборгованість; 134 663,56 дол. США – відсотки; 32 160,47 дол. США – підвищені відсотки (а.с. 69-71).
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
Вирішуючи даний спір суд виходить з таких мотивів та правових норм чинного законодавства.
Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з статтею 55 Конституції України та частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник зобов`заний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 ЦК України).
За положеннями частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
За змістом статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики у розмірі та порядку встановленому договором або на рівні облікової ставки НБУ, якщо інше не встановлено договором.
Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.
За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - стаття 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.
Згідно зі статтею 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
За змістом статті 11 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання в межах вартості предмета іпотеки.
Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3 Закону України «Про іпотеку»).
Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України).
Оскільки статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а тому з часу зарахування на банківський рахунок сум, стягнутих за рішенням суду або добровільно сплачених позичальником на вимогу про дострокове повернення позики ці зобов`язання вважаються припиненими.
Відповідно до положень статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.
За системним аналізом зазначених норм права іпотека припиняється в разі припинення основного зобов`язання, зокрема, на підставі виконання.
При цьому законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки оскільки іпотека, за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом виконанням основного зобов`язання.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.
Отже, за відсутності обґрунтованої заборгованості позичальника та вимог кредитора на момент виконання рішення суду про дострокове стягнення заборгованості та припинення у зв`язку із цим основного зобов`язання іпотека припиняється.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору, реалізації предмета іпотеки відповідно до цього закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недiйсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; з інших підстав, передбачених цим законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки піддягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.
Iз зазначених норм права випливає, що іпотека припиняється, зокрема у разі припинення основного зобов`язання належним виконанням. При цьому, законодавець не вимагає вiд іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки, оскільки іпотека за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом припинення виконання основного зобов`язання. Зазначений висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові вiд 06.07.2016 по справі № 6-118цс16.
Згідно з правовим висновком Верховного суду, викладеним у постанові від 06.02.2019 у справі №463/3237/16 зобов`язання боржника з виконання кредитного договору були виконані у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження»` та у повному обсязі, отже вони припинилися відповідно до статті 599 ЦК України, а відтак припиненою є й іпотека як похідне від основного зобов`язання. З припиненням іпотеки фактично припиняється обтяження нерухомого майна іпотекою, адже правових підстав для його утримання під обтяженням немає.
Відповідно до частини п`ятої статті 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача.
У частині третій статті 44 цього Закону передбачено, що після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.
Згідно ст. 74 Закону України «Про нотаріат», передбачається, що саме у зв`язку з припиненням відносин іпотеки за повідомленням уповноваженої особи нотаріус знімає заборону відчуження нерухомого майна. Згідно з п.п. 5.1. п. 5 гл. 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України вiд 22 лютого 2012 року за № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, в тому числі, за рішенням суду.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України, передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
За змістом ст. 317 i 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-якi дiї, які не суперечать закону.
Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами у реалізації власником права розпорядження відповідним майном.
Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду 
Розглянувши матеріали цивільної справи, заслухавши учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд дійшов висновку, що враховуючи те, що позивач основне зобов`язання за кредитним договором №BL3760 від 18.04.2008 виконав в повному обсязі, відповідно до рішення суду

від 02.07.2014, існування обтяження у виді іпотеки та обтяження у вигляді заборони на нерухоме майна перешкоджає позивачу реалізувати свої права власника, які полягають у володіння, користуванні та розпорядженні своїм майном. 
Оскільки у даній справі позивачем належно виконано основне зобов`язання, що підтверджується квитанціями та, в тому числі, постановою про закриття виконавчого провадження, посилання представника відповідача про неповне погашення заборгованості не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи.
Відтак підлягають припиненню і похідні від основного зобов`язання - обтяження у вигляді іпотеки та обтяження у вигляді заборони на нерухомість з подальшим вилученням записів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Iпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
Суд не погоджується із позицією сторони відповідача щодо наявності заборгованості за кредитним договором у зв`язку з несвоєчасним виконанням ОСОБА_1 рішення суду від 02.07.2014 з огляду на те, що банк звернувшись з позовом до суду про дострокове стягнення заборгованості, одноособово змінив порядок і строк виконання кредитного договору, а тому втратив право нараховувати передбачені договором проценти, пеню і т.д. 
З матеріалів справи встановлено, що банк також двічі звертався до боржника із позовом про стягнення процентів за порушення грошового зобов`язання на підставі статті 625 ЦК України. У зв`язку з чим доводи банку про наявність у позивача заборгованості (згідно розрахунку заборгованості) є безпідставними, оскільки банк отримав компенсацію за несвоєчасну сплату кредитної заборгованості.
Доводи відповідача щодо неналежного виконання божником грошових зобов`язань та не прийняття такого виконання банком, оскільки зарахування стягувачу суми відбувалось у національній валюті України, а не у валюті, яку отримував ОСОБА_1 , й відповідно сплата суми зобов`язання у гривнях, не вважається належним його виконанням, також оцінюються судом критично, оскільки сума зазначена у резолютивній частині судового рішення, і позивачем у справі був Банк, який і заявляв позовні вимоги, які були судом задоволені. Окрім того, вказане рішення, щодо визначення заборгованості саме в гривнях відповідало судовій практиці наявній на той час. Дане рішення набрало законної сили та не оскаржувалося АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», відповідно банк не жодних заперечень. 
Відтак, ОСОБА_1 сплатив заборгованість згідно рішення суду у розмірі еквівалентному іноземній валюті згідно курсу НБУ, як наслідок виконавче провадження було закрито, про що і повідомлено банк. 
Дослідивши матеріали справи, суд бере до уваги, що припинення договору іпотеки та зняття обтяження нерухомого майна не порушує прав інших осіб, не суперечить вимогам діючого законодавства. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов`язків. За змістом пункту 7 цієї статті окремим способом захисту є припинення правовідношення.
За змістом правила, викладеного в частині першій статті 593 ЦК України, відбувається припинення права іпотеки в разі належного виконання основного зобов`язання, що забезпечено у такий спосіб.
Встановлення факту припинення основного зобов`язання в результаті його належного виконання має своїм наслідком також й припинення додаткових (акцесорних) зобов`язань за договорами іпотеки.
Звернення особи до суду з позовом про визнання іпотеки такою, що припинена, на підставі частини першої статті 593 ЦК України не є необхідним, проте такі вимоги можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору.

Виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов`язків сторін (статті 3, 12-15, 20 ЦК України), у разі невизнання кредитором права іпотекодавця, передбаченого частиною першою статті 593 ЦК України, на припинення зобов`язання, таке право підлягає захисту судом шляхом визнання його права на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України.
Отже, право іпотекодавця підлягає судовому захисту за його позовом шляхом визнання іпотеки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору іпотеки чи шляхом припинення зобов`язання за договором.
Наведений правовий висновок сформульовано Верховним Судом України у постанові від 04 лютого 2015 року у справі № 6-243цс14 та підтримано Верховним Судом в постанові від 18 вересня 2019 року у справі № 695/3790/15-ц і постанові від 02 жовтня 2019 року у справі № 126/1056/15-ц.
Звертаючись до суду із позовом у цій справі, представник позивачки у прохальній частині позовної заяви просить визнати іпотечний договір припиненим. При цьому позивач на обґрунтування своїх вимог як фактичні підстави позову визначав те, що зобов`язання за кредитним договором припинилося у зв`язку із його належним виконанням, тому іпотека за договором, яким забезпечувалося виконання кредитного договору як основного зобов`язання, також є припиненою як похідне зобов`язання. Як на правові підстави вимог, позивач посилався на статті 391, 598, 599 ЦК України.
Оцінюючи правомірність та ефективність обрано способу захисту, суд виходить із того, що договір, в першу чергу, є домовленістю сторін. Договір як документ - є оформленням цієї домовленості. Під договором також розуміється й правовідношення, що виникло на підставі цієї домовленості; змістом такого правового відношення є певні права та обов`язки сторін.
Зі змісту зазначених підстав позову є очевидним те, що позивачка, звертаючись до суду, обґрунтовувала свої вимоги припиненням саме іпотеки за іпотечним договором як правовідношення, тобто похідного зобов`язання, а не самого договору іпотеки, як домовленості чи документа, тобто застосованої в іншому сенсі категорії «договір».
Виходячи з такого розуміння категорії «договір», вимога про визнання таким, що припинено, договору іпотеки, а також вимога про визнання такими, що припинилися правові відносини з іпотеки, є тотожними за своєю правовою природою та змістом.
Тому належним способом захисту прав іпотекодавця є саме визнання іпотеки за іпотечним договором, такою, що припинена, а не визнання припиненим іпотечного договору. У зв`язку із тим, що належне виконання основного зобов`язання припиняє іпотеку, то відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку (частина друга статті 593 ЦК України, частина третя статті 17 Закону України «Про іпотеку»).
Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 14 липня 2021 року у справі № 186/1376/19 (провадження № 61-7428св20), від 20 серпня 2021 року у справі № 149/2736/20 (провадження № 61-9025св21), від 02 жовтня 2019 року у справі № 126/1056/15-ц (провадження № 61-34297св18).
Позовні вимоги в частині скасування обтяжень іпотекою спірного нерухомого майна також підлягають до задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц, провадження № 14-88цс19 (пункти 54, 68-70): іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України).
Обмеження речових прав на нерухоме майно (обтяження нерухомого майна) - це обмеження або заборона розпорядження нерухомим майном, установлена відповідно до правочину (договору), закону або актів органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом (абзац п`ятий частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» в редакції, чинній на час укладення іпотечного договору).
Відповідно до частини третьої статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.
Відповідно до статті 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.
Записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами в реалізації власником права розпорядження відповідним майном.
Враховуючи те, що свої зобов`язання за договором про іпотечний кредит боржник виконав в повному обсязі та належним чином, отже належне виконання основного зобов`язання припиняє іпотеку й обтяження нерухомого майна, що є предметом іпотеки. Однак, відповідачем так і не було вчинено дій щодо припинення іпотеки у зв`язку із повним погашенням боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою, а обов`язок в іпотекодавця щодо безпосереднього звернення до іпотекодержателя із заявою про припинення обтяження відсутній.
Враховуючи, що позивачем в повному обсязі сплачено борг, визначений судовими рішеннями, а відтак забезпечені іпотекою зобов`язання за кредитним договором позивачем виконано в повному обсязі, то зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від кредитного договору припиняються, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність достатніх правових підстав для задоволення позову.
Розподіл судових витрат
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача 2 129,92 грн судового збору, що сплачений позивачем при зверненні до суду, оскільки позов задоволено в повному обсязі.
На підставі наведеного та керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-
у х в а л и в:
1.Позов задовольнити.
2.Визнати припиненою іпотеку за іпотечним договором від 21.04.2008, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «УНІВЕРСАЛ БАНК» та ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Питлюком В.І. та зареєстрованим в реєстрі за № 1859.
3. Виключити з Державного реєстру іпотек запис про іпотеку: реєстраційний номер обтяження: 7063877, тип обтяження: іпотека, зареєстровано 21.04.2008, об`єкт обтяження: будинок, адреса: АДРЕСА_1 , номер РПВН:16221994, та земельна ділянка площею 0,2008 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, адреса: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 010629800438, вчинений приватним нотаріусом Питлюк В.І. на підставі договору іпотеки №1859 від 21.04.2008. 
4. Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, тип обтяження: заборона на нерухоме майно реєстраційний номер обтяження 7063387 від 21.04.2008, а саме будинок, адреса: АДРЕСА_1 , номер РПВН:16221994, вчинену приватним нотаріусом Питлюк В.І. на підставі договору іпотеки №1859 від 21.04.2008, та заборона на нерухоме майно реєстраційний номер обтяження 7063695 від 21.04.2008, а саме земельна ділянка площею 0,2008 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, адреса: АДРЕСА_1 , земельна ділянка бн, кадастровий номер: 2611091501:11:006:0059, вчинену приватним нотаріусом Питлюк В.І. на підставі договору іпотеки №1859 від 21.04.2008.
5. Стягнути з Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» на користь ОСОБА_1 , судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору у розмірі 2 129,92 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач: Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК», код ЄДРПОУ 21133352, місцезнаходження: вул. Оленівська, буд. № 23, м. Київ, Київська область, 04080.
Головуюча суддя: Оксана КОВАЛЮК