Справа № 650/132/25
провадження № 2/650/990/26

Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2026 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області 
в складі: головуючого – судді Сікори О.О.,
за участю секретаря – Завістовської Л.А.,
представника позивача – ОСОБА_1 ,
позивача – ОСОБА_2 ,
третьої особи – ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Велика Олександрівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Канівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства,

в с т а н о в и в :

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить поновити строк звернення до суду за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання батьківства; визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, батьком дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; виключити з актового запису про народження № 72, складеного 28 квітня 2023 року Канівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відомості про батька дитини ОСОБА_5 ; зобов`язати Канівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису про народження № 72, складеного 28 квітня 2023 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », по батькові дитини з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 », а також зазначивши відомості про батька дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 10 грудня 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб у Каланчацькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Скадовському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що складено актовий запис № 46.
За час шлюбу у ОСОБА_3 та ОСОБА_5 народився син ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Фактичні шлюбні відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 припинилися приблизно на початку березня 2022 року, коли після початку повномасштабної збройної агресії російської федерації проти України ОСОБА_3 була вимушена залишити місце свого постійного проживання та переїхала до м. Канева Черкаської області.
Після переїзду ОСОБА_3 до м. Канева відповідач припинив з нею спілкування, не підтримував сімейних відносин, не надавав допомоги їй та дитині. У подальшому ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, і рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 08 липня 2024 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було розірвано.
Після припинення фактичних шлюбних відносин з відповідачем ОСОБА_3 познайомилася із позивачем ОСОБА_4 , з яким певний час проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання позивач піклувався про дітей ОСОБА_3 , вони вели спільний побут та мали стосунки, притаманні подружжю.
ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_3 народилася донька ОСОБА_6 . Оскільки на час народження дитини шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 юридично не був розірваний, відомості про батька дитини були внесені до актового запису про народження відповідно до частини першої статті 133 СК України, тобто батьком дитини було записано чоловіка матері - ОСОБА_5 .
Фактично біологічним батьком дитини є не відповідач, а позивач ОСОБА_12 . Про те, що саме він є батьком ОСОБА_6 , позивач дізнався після примирення з ОСОБА_3 , яка повідомила йому про походження дитини від нього. Після цього позивач вирішив реалізувати своє право на юридичне оформлення батьківства щодо дитини.
Також представник позивача зазначив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_12 на час звернення до суду проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, ведуть спільний бюджет і домашнє господарство, спільно піклуються про дитину та мають намір у подальшому зареєструвати шлюб. Позивач визнає ОСОБА_6 своєю донькою та бажає, щоб його батьківство було відображено в актовому записі про народження дитини.
Оскільки батьком дитини в актовому записі про народження зазначено ОСОБА_5 , який не є біологічним батьком дитини, позивач як особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка на момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право звернутися до суду з позовом про визнання свого батьківства. На думку представника позивача, визнання батьківства ОСОБА_4 відповідатиме найкращим інтересам малолітньої дитини, оскільки забезпечить юридичну визначеність її походження від батька.
На судовому засіданні позивач ОСОБА_12 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Пояснив, що визнає ОСОБА_6 своєю донькою, бажає бути зазначеним її батьком в актовому записі про народження та брати участь у її вихованні й утриманні.
Представник позивача ОСОБА_1 на судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та уточненій позовній заяві, просив суд позов задовольнити.
Третя особа ОСОБА_3 на судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Будучи допитаною судом як свідок, пояснила, що фактичні шлюбні відносини з ОСОБА_5 припинилися на початку березня 2022 року, після її виїзду до м. Канева. З того часу з відповідачем вона однією сім`єю не проживала, шлюбних відносин не підтримувала, спільного побуту з ним не вела. У період можливого зачаття ОСОБА_6 вона перебувала у фактичних сімейних відносинах із ОСОБА_4 . Саме ОСОБА_12 є біологічним батьком дитини, а відомості про ОСОБА_5 як батька дитини були внесені органом державної реєстрації актів цивільного стану лише у зв`язку з тим, що на час народження дитини її шлюб із відповідачем юридично ще не був розірваний.
Також ОСОБА_3 пояснила, що підтримує внесення змін до актового запису про народження дитини, визнання ОСОБА_4 батьком ОСОБА_6 та зміну прізвища і по батькові дитини, оскільки це відповідає фактичному походженню дитини та її інтересам.
Відповідач ОСОБА_5 на судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку, відзиву на позовну заяву, заяв чи клопотань до суду не подав, причин неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи - Канівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, третьої особи ОСОБА_3 , показання свідка, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Суд встановив, що 10 грудня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було зареєстровано шлюб, про що Каланчацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Скадовському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено актовий запис № 46.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 28 квітня 2023 року, ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , її батьками зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .
Відповідно до актового запису про народження № 72, складеного 28 квітня 2023 року Канівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , записаний ОСОБА_5 .
Відповідно до рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 08 липня 2024 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розірвано.
Судом встановлено, що на час народження ОСОБА_6 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 юридично ще не був розірваний, у зв`язку з чим відомості про ОСОБА_5 як батька дитини були внесені до актового запису про народження відповідно до презумпції батьківства чоловіка матері дитини.
Разом з тим, з пояснень позивача, показань ОСОБА_3 , наданих нею у судовому засіданні, а також із досліджених судом письмових доказів встановлено, що фактичні шлюбні відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 припинилися на початку березня 2022 року після її вимушеного виїзду до м. Канева Черкаської області.
ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що після виїзду до м. Канева вона з ОСОБА_5 однією сім`єю не проживала, спільного побуту не вела, подружніх відносин не підтримувала. У період можливого зачаття дитини вона перебувала у фактичних сімейних відносинах із ОСОБА_4 , проживала з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вела спільний побут, мала з ним стосунки, притаманні подружжю.
Також ОСОБА_3 пояснила, що саме ОСОБА_12 є біологічним батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а ОСОБА_5 був записаний батьком дитини виключно у зв`язку з тим, що на момент народження дитини її шлюб з ним юридично ще не був розірваний.
Суд бере до уваги, що показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, узгоджуються з письмовими доказами у справі щодо часу перебування її у шлюбі з відповідачем, часу народження дитини, часу розірвання шлюбу, а також з поясненнями позивача. Обставин, які б свідчили про заінтересованість ОСОБА_3 у наданні неправдивих показань або про суперечність її показань іншим доказам у справі, судом не встановлено.
Позивач ОСОБА_12 у судовому засіданні підтвердив, що визнає ОСОБА_6 своєю донькою, бажає бути записаним її батьком, має намір брати участь у вихованні та утриманні дитини, а також підтримує зміну прізвища та по батькові дитини відповідно до його прізвища та імені.
Судом також встановлено, що ОСОБА_3 підтримує позовні вимоги, не заперечує проти визнання ОСОБА_4 батьком дитини, виключення відомостей про ОСОБА_5 як батька дитини з актового запису про народження, а також проти зміни прізвища дитини з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 » та по батькові з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 ».
Відповідач ОСОБА_5 будь-яких заперечень проти позову не подав, відзиву на позовну заяву не надав, обставин, на які посилається позивач, не спростував, доказів на підтвердження свого батьківства щодо ОСОБА_6 або доказів на спростування походження дитини від ОСОБА_4 суду не надав.
Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 122 СК України дитина, яка зачата і народжена у шлюбі, походить від подружжя.
Відповідно до частини першої статті 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.
Отже, внесення відомостей про ОСОБА_5 як батька ОСОБА_6 було здійснене органом державної реєстрації актів цивільного стану не у зв`язку з встановленням фактичного біологічного походження дитини від відповідача, а в силу закону, оскільки на час народження дитини він перебував у зареєстрованому шлюбі з матір`ю дитини.
Відповідно до частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до частин першої та другої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.
Відповідно до частини третьої статті 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений, зокрема, особою, яка вважає себе батьком дитини.
Відповідно до частини першої статті 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.
З наведених норм права вбачається, що позивач як особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка на момент народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право звернутися до суду з позовом до чоловіка матері дитини, який записаний батьком дитини, про визнання свого батьківства.
Оцінюючи доводи позивача щодо строку звернення до суду, суд враховує, що позивач зазначив, що про своє батьківство щодо ОСОБА_6 він дізнався після повідомлення про це матір`ю дитини ОСОБА_3 , після чого звернувся до суду з цим позовом. ОСОБА_3 під час допиту підтвердила зазначені обставини.
Суд звертає увагу, що перебіг позовної давності за вимогою, передбаченою статтею 129 СК України, пов`язаний не лише з фактом народження дитини або обізнаністю особи про народження дитини, а саме з моментом, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство щодо цієї дитини.
У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що позивач більше ніж за один рік до звернення до суду достеменно знав або за обставинами справи повинен був знати про своє батьківство щодо ОСОБА_6 . Відповідачем таких доказів суду не надано, заяви про застосування наслідків спливу позовної давності не подано.
Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, а якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.
З огляду на те, що відповідачем не заявлено про застосування наслідків спливу позовної давності, а також враховуючи встановлені судом обставини щодо моменту, з якого позивач дізнався про своє можливе батьківство, суд дійшов висновку, що строк звернення до суду не є перешкодою для захисту заявленого права. Крім того, з урахуванням характеру спірних правовідносин, необхідності забезпечення юридичної визначеності походження дитини та найкращих інтересів малолітньої ОСОБА_6 , суд вважає заяву позивача про поновлення строку такою, що підлягає задоволенню.
Суд також враховує положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на повагу до приватного і сімейного життя. У справах щодо встановлення походження дитини суд має забезпечити справедливий баланс між інтересами дитини, матері, особи, яка вважає себе біологічним батьком, та особи, яка записана батьком дитини. При цьому найкращі інтереси дитини мають першочергове значення.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 753/10895/15-ц, з урахуванням висновків Європейського суду з прав людини у справі «М.Т. проти України», зазначено про необхідність у таких спорах не обмежуватися формальним підходом до строків, а з`ясовувати фактичні стосунки дитини з особою, яка вважає себе її біологічним батьком, та вирішувати питання з урахуванням найкращих інтересів дитини.
Суд бере до уваги, що юридичне оформлення батьківства ОСОБА_4 щодо ОСОБА_6 забезпечить дитині визначеність її походження, відповідність актового запису фактичним сімейним відносинам, а також створить правові підстави для виникнення між дитиною та її батьком взаємних особистих немайнових і майнових прав та обов`язків.
Відповідно до статей 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд враховує, що походження ОСОБА_6 від ОСОБА_4 підтверджується поясненнями позивача, показаннями матері дитини ОСОБА_3 , обставинами фактичного припинення подружніх відносин між матір`ю дитини та відповідачем до періоду можливого зачаття дитини, перебуванням матері дитини у фактичних сімейних відносинах із позивачем у період можливого зачаття дитини, а також відсутністю будь-яких заперечень або доказів протилежного з боку відповідача.
Судова молекулярно-генетична експертиза у справі не призначалася. Разом з тим, суд виходить із того, що висновок експерта є одним із засобів доказування, однак положення частини другої статті 128 СК України не встановлюють виключного переліку доказів для підтвердження походження дитини від певної особи та прямо передбачають можливість встановлення батьківства на підставі будь-яких відомостей, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібраних відповідно до ЦПК України.
Учасниками справи клопотання про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи не заявлялося. Відповідачем обставини, на які посилається позивач, не спростовано, заперечень щодо походження дитини від позивача не подано, доказів на підтвердження іншого походження дитини суду не надано. За таких обставин суд вважає, що наявні у справі докази у своїй сукупності є належними, допустимими, достовірними та достатніми для висновку про походження ОСОБА_6 від ОСОБА_4 .
Суд також враховує, що запис про ОСОБА_5 як батька дитини був здійснений на підставі правової презумпції батьківства чоловіка матері, однак зазначена презумпція може бути спростована у судовому порядку шляхом одночасного розгляду вимог про визнання батьківства іншої особи та виключення відомостей про записаного батька з актового запису про народження дитини.
У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що у випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатися одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.
З огляду на встановлення судом походження ОСОБА_6 від ОСОБА_4 , наявні підстави для виключення з актового запису про народження № 72, складеного 28 квітня 2023 року Канівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відомостей про ОСОБА_5 як батька дитини.
Відповідно до статті 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.
Відповідно до пункту 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька дитини з актового запису про народження та інші рішення, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.
Відповідно до статті 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою.
Відповідно до статті 147 СК України по батькові дитини визначається за іменем батька.
Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання ОСОБА_4 батьком ОСОБА_6 , а мати дитини ОСОБА_3 підтримала зміну прізвища дитини на прізвище батька та зміну по батькові відповідно до імені батька, суд вважає обґрунтованими вимоги про внесення до актового запису про народження дитини відповідних змін.
Таким чином, до актового запису про народження № 72, складеного 28 квітня 2023 року Канівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), підлягають внесенню зміни щодо прізвища дитини з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », по батькові дитини з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 », а також відомостей про батька дитини, а саме зазначення батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянина України.
Суд не встановив обставин, які б свідчили, що задоволення позову суперечить інтересам малолітньої ОСОБА_6 . Навпаки, встановлення юридичного зв`язку дитини з її батьком, який визнає своє батьківство та бажає виконувати батьківські обов`язки, відповідає інтересам дитини, забезпечує визначеність її сімейного статусу та реалізацію права на знання свого походження.
З урахуванням встановлених обставин справи, досліджених доказів, положень статей 121, 122, 126, 128, 129, 133, 134, 145, 147 СК України, статей 76-81, 89, 263-265 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_3 , Канівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства підлягає задоволенню.
Керуючись вищенаведеними положеннями ЦПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Канівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства – задовольнити.
Поновити ОСОБА_4 строк звернення до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання батьківства.
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 17 вересня 2013 року Золотоніським РС УДМС України в Черкаській області, батьком дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Виключити з актового запису про народження № 72, складеного 28 квітня 2023 року Канівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відомості про батька дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Зобов`язати Канівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису про народження № 72, складеного 28 квітня 2023 року Канівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме:
у графі «Прізвище» відомостей про дитину прізвище « ОСОБА_7 » змінити на « ОСОБА_8 »;
у графі «По батькові» відомостей про дитину по батькові « ОСОБА_9 » змінити на « ОСОБА_10 »;
ім`я дитини « ОСОБА_13 » залишити без змін;
у графі «Прізвище» відомостей про батька прізвище « ОСОБА_7 » змінити на « ОСОБА_8 »;
у графі «Ім`я» відомостей про батька ім`я « ОСОБА_9 » змінити на « ОСОБА_10 »;
у графі «По батькові» відомостей про батька зазначити « ОСОБА_14 »;
у графі «Дата народження» відомостей про батька зазначити « ІНФОРМАЦІЯ_9 »;
у графі «Громадянство» відомостей про батька зазначити «громадянин України»;
у графі «Місце проживання» відомостей про батька зазначити: « АДРЕСА_1 ».
Після внесення зазначених змін прізвище, ім`я, по батькові дитини зазначити: ОСОБА_15 .
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
Рішення може бути оскаржене до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_12 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце перебування: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП невідомий, останнє відоме місце реєстрації: 74111, Херсонська область, Каланчацький район, с. Новопавлівка.
Третя особа: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , тимчасове місце реєстрації: АДРЕСА_2 .
Третя особа: Канівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), код ЄДРПОУ 41882435, місцезнаходження: 19003, Черкаська область, м. Канів, вул. О. Кошового, буд. 1.
Повний текст рішення складено 26 червня 2026 року.

Суддя:    __________________    О.О. Сікора