Справа № 541/2214/26
Номер провадження3/541/516/2026

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2026 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Городівський О.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з які надійшли з військової частини про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Сорочинці, Миргородського району Полтавської області, військовослужбовця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 3 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
встановив:
Солдат ОСОБА_1 11 квітня 2026 року о 16 год. 00 хв., проходячи військову службу в умовах воєнного стану, самовільно залишив територію військової частини, а 12.04.2026 року о 18 год. 00 хв., повернувся до тимчасового пункту дислокації розрахунку мобільної вогневої групи, тобто вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи. В матеріалах справи містяться клопотання, в якому ОСОБА_1 просить розглядати справу за його відсутності. Провину в інкримінованому правопорушенні визнав в повному обсязі. Просив суворо не карати. 
На підставі ст. 268 КУпАП суддя розглядає справу без участі ОСОБА_1 .
Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління. 
Вивчивши матеріали справи про адміністративне порушення, оцінивши докази по справі відповідно до ст. 252 КУпАП, суддя приходить висновку, що ОСОБА_1  вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.
Вказаною нормою передбачена відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
У зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, із 05:30 год 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому продовжений відповідними указами.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV.
Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни.
Згідно зі ст. 16 Статуту внутрішньої служби кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
На підставі ст. 26 Статуту внутрішньої служби військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відповідно до ст. 1-3 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі. Військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України.
Провина ОСОБА_1 підтверджується протоколом від 10.05.2026 року А7097 № 281/1 про військове адміністративне правопорушення, копією рапортів ТВО командира 4 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_2 від 12.04.2026 року, копіями доповіді про факт самовільного залишення військової частини водія номеру обсгули 6 зенітного кулеметного відділення 1 зенітного кулеметного взводу 4 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_2 старшого солдата ОСОБА_1 від 11.04.2026 року та доповіді про факт повернення з самовільного залишення військової частини (без зброї) водія номеру обсгули 6 зенітного кулеметного відділення 1 зенітного кулеметного взводу 4 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_2 старшого солдата ОСОБА_1 від 12.04.2026 року, витягом з наказу командира військової НОМЕР_3 від 10.05.2026 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 12.04.2026 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 16.04.2026 року.
Наявні в матеріалах справи докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про справі.
При накладенні адміністративного стягнення суддя враховує положення ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи особу правопорушника, суддя приходить до висновку про необхідність застосування стягнення у вигляді штрафу.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП правопорушник зобов`язаний сплатити судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Окрім цього, ОСОБА_1 надав клопотання про розстрочення штрафу на більш прийнятний термін, у зв`язку із скрутним матеріальним становищем.
Відповідно до статті 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.
Згідно зі статтею 301 КУпАП, за наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, виправних чи громадських робіт або роблять її виконання неможливим, орган (посадова особа), який виніс постанову, може відстрочити її виконання на строк до одного місяця. Відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.
Частиною 1 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
Враховуючи матеріальне становище ОСОБА_1 , та те, що сума штрафу є значною, суд уважає, що сплата штрафу у визначеному судом розмірі у повному обсязі є обтяжливою для ОСОБА_1 .
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що встановлення розстрочення виконання постанови забезпечить дієвість виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення та не буде обтяжливим для особи, яка зобов`язана його сплачувати, при цьому суд уважає, що 8 місяців буде достатнім строком для розстрочення виконання постанови.
На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про задоволення клопотання про розстрочення та уважає за доцільне розстрочити суму штрафу у розмірі 8 500,00 грн рівними частинами строком на 8 місяців, тобто по 1062,50 грн щомісячно, з метою повного виконання рішення суду.
Керуючись ч. 3 ст. 172-11, ст.ст. 283, 284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя
постановив:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, і піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, рахунок для сплати штрафу: н/р (IBAN) UA058999980314080542000016305, код ЄДРПОУ 37959255, код вид платежу 21081100, банк одержувача Казначейство України (ЕАП), назва отримувача коштів - ГУК Полтавської обл./Миргородський р-н /21081100.
Розстрочити  ОСОБА_1 , 03.11.1970 року, сплату штрафу в розмірі 8500,00 грн строком на 8 місяців з оплатою штрафу рівними частинами по 1062 (одній тисячі шістдесят дві) гривні 50 копійок, щомісячно, до повного погашення штрафу, починаючи з дня набрання постановою законної сили.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок (призначення платежу 22030106 Судовий збір; 26436309 (5), П.І.Б платника, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, н/р (IBAN) UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, код ЄДРПОУ суду 26436309 ). 
Відповідно до положень ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Строк пред`явлення до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання постановою законної сили або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду області шляхом подання апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Суддя Миргородського
міськрайонного суду О. А. Городівський